Torven ble fjernet manuelt fra et område på 63,75 m2. De nederste 2-3 cm av torven ble fjernet med graveskje. Det ble gravd to mekaniske gravningslag. Gravningslag 1 ble gravd ned til 5 cm fra overflaten av stratigrafisk lag 1. Gravningslag 2 ble gravd ved at alle store steiner, særlig i den søndre delen av feltet, ble fjernet. Forekomst av til dels store steiner gjorde at gravningslaget varierte i tykkelse, og gravningsenhetene ble gravd til de var funntomme eller til det ikke var mulig å grave dypere på grunn av tett steinpakning. På deler av feltet gikk funnene ned til 20-30 cm under torven, noe som trolig skyldes frostbevegelser i jordmassene. Dette understrekes av at det i flere tilfeller ble registrert en markert økning i antall funn over store, flate steiner som har hindret en videre bevegelse nedover i jorden. All utgravd jordmasse ble såldet i 4 mm netting. Stratigrafi: Lag 0 - Brun torv, opp til 20-30 cm tykt, de nederste 2-3 cm av torven var gjennomgående mørkere og av og til litt sandblandet. Lag 1 - Grå, lysgrå sand, forekommer stedvis under torven og er opp til 2-3 cm tykt. Laget er funnførende. Lag 2 - Brunt, delvis kompakt lag sand og grus, et kompakt lag med små kantete steiner lå litt dypere i sand-/gruslaget, laget var mørkere og mer jernanriket i dybden, funnførende. Spredte trekullbiter ble observert i lag 1 og 2. Strukturer: To ryddete flater og et mulig ildsted. Funnmaterialet er typologisk homogent sammensatt og dateres til tidligmesolitikum. Det er ikke spor av yngre forstyrrelse og funnkonteksten vurderes som svært god. Lokaliteten ble frigitt etter avsluttet undersøkelse.

Et 40 m2 stort felt ble avtorvet og renset opp for hånd. To 5 cm mekaniske gravningslag ble gravd over hele feltet, mens et tredje 5 cm lag ble gravd der det var funnkonsentrasjoner. All utgravd masse ble såldet i 4 mm netting. Stratigrafi: Lag 1 - Brun torv, opp til 50 cm tykt. Lag 2 - Brun/gråbrun sand, litt humusblandet, funnførende. Lok. 41 omfatter et funnareal på 36 m2 med en antatt ryddet boflate og to aktivitetsområder knyttet til denne - en midt på boflaten og den andre som utkastede masser i utkanten. Funnene er typologisk homogent sammensatt og dateres til mellommesolitikum. Det er ikke spor av yngre forstyrrelse og funnkonteksten vurderes som svært god. Lokaliteten ble frigitt etter avsluttet undersøkelse.

17,75 m2 ble avtorvet og opprenset for hånd. Deler av feltet ble undersøkt med 50x50 cm store gravningsenheter, og gravd i to eller tre mekaniske gravningslag. Gravningslag 1 er gravd som et 5 cm lag og inkluderer 1 til 2 cm av bunnen av stratigrafisk lag 1. Gravningslag 2 og 3 varierer mellom 5 til 10 cm i tykkelse. Maksimum gravningsdybde er 20 cm. All utgravd masse ble vannsåldet i 4mm netting. Stratigrafi: Lag 1 - Brun torv, opp til 15 cm tykt. Lag 2 - Brun, litt torvblandet grov grus, gravd i 10-15 cm dybde, grusen var homogen, tettpakket og grov, funnførende. Lok. 42 omfatter et bevart funnområde på 15-20 m2. På grunnlag av registrering og forundersøkelse ble lokaliteten vurdert som forstyrret. Et bekkesig har erodert deler av lokaliteten mot nord. Lokaliteten ligger samtidig nede i en forsenkning og det er sannsynlig at det har funnet sted en horisontal forskyvning ned mot bekken. Den stratigrafiske konteksten vurderes som dårlig. Typologisk dateres lokaliteten til tidligmesolitikum. Lok. 42 ble frigitt etter avsluttet undersøkelse.

69,5 m2 er avtorvet med maskin og håndkraft. Lokaliteten er gravd ut i kvadranter på 50x50 cm i mekaniske sjikt på 5 cm i opp til tre nivå - mellom 5 til 15 cm dypt. Gravningslag 1 inkluderer 1-2 cm av bunnen av torven. Stratigrafi: Lag 0 - Brun/svart torv, opp til 60 cm tykt. Lag 1 - Brun, litt torvblandet og hardpakket sand, grus og stein, funnførende. Strukturer: ryddet flate og trekullkonsentrasjon. Lok. 43 har et funnområde på 37,5 m2, med en sentral bosetningsflate på 8 m2. Fordeling av funn og strukturer viser at bosetningsflaten har vært organisert i flere aktivitetsområder. Enkelte aktiviteter har funnet sted utenfor den sentrale boflaten. Sammenfall mellom rydding av boflaten og fordeling av funn antyder at det kan ha vært reist en lett teltkonstruksjon omkring flaten. Størrelsen på lokaliteten og funnmengden tolkes slik at den har vært benyttet over et kort tidsrom. Funnmaterialet er typologisk homogent sammensatt og dateres til tidligmesolitikum. Det er ikke avdekket spor av yngre forstyrrelser bortsett fra tilstedeværelse av funnkonsentrasjoner datert til yngre steinalder. Funnkonteksten vurderes som god. Lok. 43 ble frigitt etter endt undersøkelse.

Fornminne: Hustuft, nå helt utslettet. Mor til eieren (85 år) kan huske at det bodde folk der. Ts. 6719 funnet i tufta.

2 m2 ble avtorvet og gravd for hånd i 50x50 cm kvadranter ned til berg. Minerogene masser ble vannsåldet i netting med 4 mm maskevidde. Stratigrafi: Lag 1 - Brun torv, opp til 20 cm tykt. Lag 2 - Svart torv, opp til 15 cm tykt. Lag 3 - Sand og grus som kun fantes i deler av det avtorvede feltet, opp til 10 cm tykt. Funnkonteksten ble vurdert som god. Usikkert om lokaliteten ble frigitt etter avsluttet undersøkelse.

Ved avtorving kom den sirkulært, svakt bua røysa til syne. Røysa lå direkte på svaberget og var bygd av avrunda stein med ein gjennomgåande storleik på 20-60 cm. Tverrmålet på røysa var 5 m. Berget hadde ein naturleg, svak forhøyning slik at gravrøysa vart kuppelforma sjølv om ho berre bestod av eitt lag stein. Eit O-V orientert kammer låg noko vest for røysa sitt sentrum. Indre mål på kammeret var omlag 1,20 x 2,0 m. Ein del sundslegne heller som låg spreitt over røysa kan ha lege som eit tak over gravkammeret. Oppå røysa låg og ein avlang bautaforma stein, 80 x 20 x 10 cm, som smalna av mot den eine enden. Denne kan tolkast som ein liten bauta som har stått på toppen av røysa. Grava har ein gong vorte utsett for plyndring. Samtlege funn er gjort inne i kammeret. Funn av keramikk inne i grava daterar ho typologisk til 400-talet, og er då kanskje samtidig med tufta attmed. Truleg vart staden frigitt etter utgravinga.
Ved synfaring 14.12.18 låg røysa framleis på staden. Røysa vart målt inn på nytt og fekk endra geometri.

Røysa var svært øydelagt, og bestod av eitt lag stein. Tverrmålet har truleg ikkje vore meir enn 4 m. Ein må rekne med at denne røysa har samanhang med dei andre jernalderstrukturane sør i Budalen. Den kan difor truleg tidfestast til eldre jernalder, helst folkevandringstid. Truleg vart røysa frigitt etter undersøkinga.
Synfaring 14.12.18: Restane etter røysa ligg framleis på staden. Like vest for røysa er det fylt ut massar.

Dette er ei delvis naturleg lita ur som og kan ha vore nytta til å anlegga eit gravminne. Sjølve konstruksjonen gav eit rotete inntrykk med unntak av moglege veggsteinar som kunne ha utgjort eit kammer. Røysa kan ha hatt eit tverrmål på 5 - 6 m, med eit kammer med indre mål på 1 x 2 m. Om dette ein gong har vore eit gravminne, må det ein gong i tida ha vorte utsett for opning og plyndring. Konstruksjonen kan truleg sjåast i samanhang med dei andre anlegga på staden. Ei datering til slutten av romertid/folkevandringstid vil då vera sannsynleg.
Gravminnet er i dag fjerna.
Det er fylt ut massar på staden, og naturgassleidning til Mongstad går gjennom området.

Liten steinlegging, 1 x 1 m. Både funksjon og datering er vanskeleg å seie noko om. Truleg er objektet frigitt etter undersøkinga.