Åsvær fyrstasjon ligger på en holme på sørsiden av Åsenfjorden utenfor Dønna. Fyrstasjonen ble opprettet i 1876 og er et ledfyr. Anlegget omfatter støpejernstårn, bolig, maskinhus/ uthus, naust, samt vei og to landinger. Ruinen etter et tidligere fyr ligger på en høyde ca 100m nord vest for støpejernstårnet. Denne fyrbygningen ble kondemnert etter uvær i 1917 før støpejernstårnet ble satt opp. Landingsforholdene er brukbare i rimelig vær.
Den 18,5 m høyt støpejernstårnet står på en 4,5 m høy sokkel av kraftig hugget stein. Fyret har en konisk form og er malt rødt. Boligen er bygget i en etasje oppå en 4,5m høy grunnmur i huggen stein som er sammenbygd med sokkelen på fyret.
Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene og ruinen kulturminner som oppmurt vei med rødmalt stangjernsrekkverk, trapper og landinger. Sammenstillingen av støpejernstårnet og ruinen av den opprinnelige fyrbygningen er fyrhistorisk interessant. Fyrstasjonen har miljøskapende verdi i sammenheng med fiskeværet Åsvær, og de storslagene naturomgivelsene med bl.a. Lovund som dominerende element.
Fyrstasjonen ble automatisert og avfolket i 1980.
Fyrstasjonene langs kysten er markante kulturminner som på en spesiell måte er med på å karakterisere Norge som kyst- og sjøfartsnasjon. Fyrstasjonene har både kulturhistorisk og arkitektonisk verdi; kulturhistorisk ved deres tilknytning til sjøfart, fyrvesen og kystkultur og arkitektonisk ved deres særegne form og plassering. Oppbyggingen og utviklingen av et landsomfattende fyrsystem med over 200 fyrstasjoner spredt langs hele kysten, er et av de mest omfattende prosjekter den norske stat har gjort.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)