Det er en nedlagt sag fra nyre tid som ligger på vei til Gauvik, rett etter broen. Det er også demning i eleven som ligger cirka 200 meter fra sagen (ID # 114219). Det kan hende at demningsplass ble bygget for å beholde nok vann til å drive produksjonen.

Det fortifiserte orlogsverftet sto ferdig i 1758, og ble etter 1814 hovedstasjon for den norske flåten. Anlegget er imidlertid langt mindre omfattende enn for eksempel festningene langs svenskegrensen, men fremstår som et av de best og mest helhetlig bevarte militære anlegg fra barokken i Danmark-Norge. En rekke elementer fra den opprinnelige utbyggingen er bevart, og senere tilføyelser er bare i begrenset omfang oppført innenfor murene.
Fredriksvern verft bestod opprinnelig av en befestet del og en sivil del (barakkene, torvet og kirken) i tilknytning til Stavern by. Den befestede delen av Fredriksvern verft er anlagt på et flatt område som avgrenses av sjøen mot øst og av vollene mot land. Anlegget omfatter ialt 26 bygninger, hvorav 16 er fra 1700-tallet. Festningsanlegget på landsiden fremstår i det vesentligste slik det gjorde ved ferdigstillelsen i 1758: Landfronten utgjøres av en tenaljert linje som går over i et sagtakket verk.
En karakteristikk av Fredriksvern kommer ikke utenom anleggets danske tilsnitt. Spesielt hefter det danske preget ved murbygningene, som med sine hvitkalkede vegger og høye valmtak har klare motsvarigheter i nabolandet. Det danske preg er ikke bare stilistisk, men gir seg også konstruktive utslag: Vi finner en utstrakt bruk av utmurt bindingsverk .
Mens den opprinnelige murbebyggelsen ved verftet langt på vei er intakt, er den eldre trebebyggelsen blitt ganske kraftig desimert. Allikevel er endel bygninger i behold, ikke minst gjelder det rekken av fem såkalte galeiskur (0012–0016), som skal være oppført i 1766–77 til lagring av galeier med utstyr.
Stavern fort, eller Citadellet som det også kalles, ligger på Citadelløya midt i en krans av øyer og holmer ved utløpet av Larviksfjorden. Citadellet ble anlagt i 1685 for å sikre krigs- og konvoieringshavnen Stavern under Gyldenløvefeiden (1676-79). Citadellet ble senere, i 1751, en del av Fredriksvern verft i Stavern.
22a (Fredning av byggverk og anlegg i statens eie)

Det er en demning i eleven som ligger cirka 200 meter fra sagen (ID 114216). Det kan hende at demningsplass ble bygget for å beholde nok vann til å drive produksjonen i den nedlagte sag.

Rundhaug av sandjord med fotgrøft. Mål: d. 6-7 m, h. 0,75-1 m, Fjernet ved vegutvidelse (avlingsveg). På Hårstadgjerdet har på et lite V-vendt platå langt nede i åssiden ligget en rundhaug. X1.

Registreringen i 1995 ga ikke sikre holdepunkter for å si at hele flaten er artefaktførende. Av 3 prøvestikk tatt inne på flaten var 2 funnførende, (flintavslag). Avstanden mellom stikkene er imidlertid så beskjeden, at det er klokest å avvente resultatet fra en event prøvegraving, før man gjør en endelig vurdering av dette forholdet. Løsmassene i undergrunnen på lok 11 er stedvis preget av kraftig podsollering. Øverst er det et noe varierende tykt torvlag. Deretter følger et opp til 10-15cm tykt lag som består av fin grå utvasket sand. Under den følger anriket rødbrun sand og fin grus. Det ble ikke funnet antydning til kulturlag i prøvestikkene. Artefaktene (flintavslag) lå i den grå fine sanden (utvaskingslaget), noe som gir en indikasjon på at det funnførende laget på boplassen neppe overstiger en tykkelse på 30-40cm, målt fra overflaten.
Lokaliteten (lok 11) ble gravd ut av L. Jaksland i 1997.

2 gravhauger, 1 naturdannelse: 25 m N-S, 15 m Ø-V. På Hårstadåsen, S-brinken av N-S orientert, stor, kuppert ås med tildels ganske ratte skråninger. Sandjord på berg, Småskogholdt, beite, dyrket mark.

Kokegrop består av mye varmepåvirket stein og endel kull. Siltmasser iblandet noe sand. Oval i form Størrelse: 1m N-S, 1,1 m Ø-V. Bunn av grop, dybde på pløyelag 40 cm

I følge flere ulike skriftlige kilder, samt muntlig trad. i bygda skal det på denne sletten, på og rundt denne lok. ha ligget opp til 50 større og mindre røyser og steinlegninger. 7 runde røyser og 1 langhaug eller røys er beskrevet med sikkerhet. Alt fjernet ved dyrking. Endel enkeltfunn stammer hefra. T 13721: Skafthulløks. T 98a. Spydspiss med bredt blad og skarp midtrygg. Spydspiss med agnorer. Funnet på lok. Stavnehagen. T 4969-76: Tveegget sverd, enegget sverd, spydspiss, økseblad, lauvkniv, ljåblad. Hein. Perle av rav. Branngrav under flat mark. Trolig fra gravfeltet i Stavnehagen. T7041-2: Bitselmunnbit av jern. T 12747: Stkr. av skiferhein og stkr. av kvartsittbryne. Trolig fra det fjernete gravfeltet.

2 bevarte rund- og rundovale hauger: 45 m NØ-SV. Flat, svakt småkuppert elveslette orientert N-S, Orkla i V. Dyrket mark - sandjord.