Gravfelt som består av fire gravhauger. To av dem er litt skadet av veier, men ellers er bevaringstilstanden god.

Fredrikstad ble grunnlagt i 1567 etter at svenske tropper hadde brent Sarpsborg lenger inn i Glommas søndre løp. Under Hannibalsfeiden ble det bygget en provisorisk festning – en jordvoll med vanngrav rundt. Etter avståelsen av Båhuslen økte behovet for sterkere forsvarsverk. I 1663 godkjente Fredrik 3. en plan om en sterkere befestning som innebar etablering av tre bastioner mot landsiden og to halve hjørnebastioner nærmest Glomma. Planen var trolig utarbeidet av ingeniør og offiser Wyllem Coucheron.
Fredrikstad er en festningsby i europeisk klasse. Den befestede byen har hatt en sentral rolle i Forsvarets virksomhet gjennom flere perioder fra 1600-tallet til i dag, og er blant anleggene som i St. meld. nr. 54 (1992–93) blir regnet som nasjonale festningsverk. Etableringen av Fredrikstad festning har vært avgjørende for Fredrikstad bys opprinnelse, idet den første bydannelsen skjedde i form av en byfestning. Dette er en meget spesiell byform, som blant annet har stor byplanhistorisk interesse. Festningen utgjør et sjeldent helhetlig og interessant miljø, med en stor opplevelsesverdi.
Fredrikstad byfestning, eller Gamlebyen, er et halvt stjerneformet anlegg som ligger ved Glommas østside, nær elvemunningen ut mot ytre del av Oslofjorden. Glomma deler seg her i to løp, Vesterelven og Østerelven. Festningen utgjør en såkalt flankert vollpolygon med festningsvoll. Den er en vollfestning, som har bastioner og en sammenhengende vollgrav med raveliner. Vollene er hovedsaklig av jord og fortifikasjonsprofilene tilsvarer det «gammelnederlandske system», med hovedvoll og foranliggende lavere voller. Hovedverkets utenverker består av raveliner og vollgrav. Mot elven er festningen kantet med voller av jord og sten. Her finnes også noen porter. Mot vollgraven ligger portene ved kurtinene og er tilknyttet ravelinet som et mellomverk. Festningsprofilen er blitt oppstrammet i senere år.
Gamlebyen ligger innenfor Fredrikstad festning med lav og tett bebyggelse som omfatter tre- og murbygninger i en eller to etasjer. Den militære bebyggelsen utgjør viktige deler av det gamle bymiljøet, med alt fra hele kvartaler til enkeltbygninger. Etablissementet omfatter bygninger fra fire århundrer, i hovedsak av mur, med pussede og upussede fasader, av tegl og grov gråsten. Takformene varierer mellom saltak, valmtak og pyramidetak, og de er i all hovedsak tekket med rød tegl.
Det er bevart tre bygninger fra 1600-tallet: Ved elven står det ruvende Grunnmurede provianthus (inv. nr. 0002) som er byens eldste bygning. Fra 1600-tallet er også Vollportvakten og Gamle spisesal nordøst i byen. Flere bygninger finnes bevart fra utbyggingsperioden på 1700-tallet og de bærer preg av sine tidligere funksjoner: En stor infanterikaserne av tegl ved bytorvet, fire enkeltbygninger langs festningsverkene i nordøst og en omfattende del av Gamlebyens sørligste kvartaler. Blant disse er eksempelvis to kruttårn og Slaveriet som har gråstensfasader, det omfangsrike Tøyhuset av tegl og den opprinnelig sivile, hvitkalkede Kiørbogården lengst syd i Tollbodgaten.
Bygninger fra 1800- og 1900-tallet ligger spredt, primært i de ytre kvartalene. Dette gjelder et ekserserhus ved kirken, en liten offisersvakt ved Slaveriet, to hvitkalkede bygninger (Ingeniørgården og Vollmesterboligen) på prins Fredriks bastion, og i tillegg noen bygninger i de nordligste kvartalene.
Fredrikstad festning hadde tidligere også en del ytre fortifikasjoner. Som festningens utenverker lå de detasjerte fort Kongsten, Isegran og Cicignon på tre sider. Fortifikasjonene er i dag bare delvis bevart, og bare Kongsten ligger tilnærmet komplett.
For utfyllende informasjon om Fredrikstad festning henvises til Verneplan for Fredrikstad festning: www.verneplaner.no
OPPRINNELIG OPERATIV SAMMENHENG
Fredrikstad ble grunnlagt i 1567 etter at svenske tropper hadde brent Sarpsborg lenger inn i Glommas søndre løp. Under Hannibalsfeiden ble det bygget en provisorisk festning - en jordvoll med vanngrav rundt. Etter avståelsen av Båhuslen økte behovet for sterkere forsvarsverk. I 1663 godkjente Fredrik 3. en plan om en sterkere befestning som innebar etablering av tre bastioner mot landsiden og to halve hjørnebastioner nærmest Glomma. Planen var trolig utarbeidet av ingeniør og offiser Wyllem Coucheron.
VERN
Fredrikstad er en festningsby i europeisk klasse. Den befestede byen har hatt en sentral rolle i Forsvarets virksomhet gjennom flere perioder fra 1600-tallet til i dag, og er blant anleggene som i St. meld. nr. 54 (1992-93) blir regnet som nasjonale festningsverk.
Etableringen av Fredrikstad festning har vært avgjørende for Fredrikstad bys opprinnelse, idet den første bydannelsen skjedde i form av en byfestning. Dette er en meget spesiell byform, som blant annet har stor byplanhistorisk interesse. Festningen utgjør et sjeldent helhetlig og interessant miljø, med en stor opplevelsesverdi. Den gamle bebyggelsen har til dels høy alder og er meget godt bevart. Bygningene representerer flere stadier i festningens utvikling og lange historie. Sammen med fortifikasjonene utgjør den militære bebyggelsen svært viktige deler av miljøet på Fredrikstad festning. Etablissementets bygninger, fortifikasjoner og miljø har derfor en meget høy bevaringsverdi.
Vernet omfatter bygninger samt alle fortifikasjoner, murkonstruksjoner, veier, plasser og vegetasjon innenfor verneområdet.
22a (Fredning av byggverk og anlegg i statens eie)

Område med steinring og hulvei. Steinringen ligger i tett granskog like vest for sti/ skogsvei og består av fem små steiner i sirkel. Ringen har en diameter på ca 2,5 m. Steinene varierer i størrelse fra 22x33 cm til 51x46 cm. Hulveien ligger i hellende terreng, ca 10 m SØ for steinringen. Hulveien er tydelig markert; ca 2,5 m bred og opp mot 1 m dyp på det meste. Veifaret har en total lengde på ca 85-90 m, men brytes flere steder av spor etter mindre masseuttak. I den sørlige delen av traseen har veifaret tre løp; et markert og to mindre synlige.

Svakt markert hulvei beliggende like vest for sti/ skogsvei. Hulveien har en lengde på ca 30 m og ligger i forlengelsen av veifaret på R116957 og er en naturlig forlengelse av dette.

To urgraver og åtte tufter.
Kontroll 2023: Tuftene tydelige i felt og innmålt/fotografert, men de ligger spredt på forskjellige strandvollhøyder. En av dem ser ut til å være en Gressbakkentuft, mens den laveste er på bakgrunn av type og høyde over havet trolig fra tidlig metalltid. En rekke groper og steinkonstruksjoner innimellom ser ut til å være urgraver av forskjellig art. En del flere av disse er lagt til lokaliteten.
4.2 (Samisk kulturminne fra år 1917 eller eldre)

Kant i kant med og NV for dyrket mark, der et steingjerde og et nettinggjerde møtes: 1. Langrøys, spisstevnet. Orientert NV-SØ. NØ-kanten meget tydelig markert, muligens med fotgrøft, SØ-kanten noe utydelig og nedgrodd markering. Brattsidet. Består av jord og endel stein. I SØ-delen NV-SØ-gående krater, gravd gjennom hele røysen. Går til bunns. Her flere store blokker. Kraterets mål: 4x4x1,7m. Fra SV-kanten og inn i NV-delen grop, 2x2x0,6m. Røysen er bevokst med høye eiker, lyng og mose. Mål 27x6m, h fra SV 1,7m, h fra NØ 1,2m. Kant i kant med og N for Ø-V-gående veifar, 20m V for SØ-ligste punkt på 1: 2. Langrøys, orientert N-S. I Ø meget klart markert, i V noe utflytende. Brattsidet. Består av stor rundkamp og jord. I N-delen inngravning fra V-kanten, mindre gravninger i midtpartiet, i N-stavnen vid grop. Her jordfast blokk. Vegetasjon som 1. Mål 24x5,5-6m, h fra V 1,7m, fra Ø 1,3m,

Fire groptufter (steinalder).
Kontroll 2023: Kun én av tuftene (nr. 4) mulig å utvetydig klassifisere som tuftgrop fra steinalder. De andre er dekket av lyngflekker som definerer ovale former og ser ut til å ligge over grunne groper i rullesteinsura. Dermed er de trolig et lite tuftefelt. En ytterligere, mindre grop av uviss art ble påvist og lagt til. Ellers fremstår tuftene som uendret med tanke på tilstand.

Beskrivelse fra lokalitet:
Steinsetting.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Avlang steinsetting med flate heller i rullesteinsur hvor det ellers bare er nevestore rullestein. Mulig urgrav. Ca 3 x 1,5 m. Orientert nord-sør. Noe lyng og mose i midten, men klar.

To steinsettinger, muligens gravminner.

Beliggende i svakt hellende nordvendt terreng, parrallelt med moderne sti/ skogsvei. Vegetasjonen på stedet består av tett granskog. Hulveien er tydelig markert, ca 2 m bred og ca 60 cm dyp på det meste. Lengde ca 35 m.