15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Beskrivelse fra lokalitet:
Torshov ligger like ved Rv 25 mellom Hamar og Elverum. Hovedbygningen og det hvitkalkede fjøset med ruvende pyramidetak og takrytter med urskive er viktige elementer i kulturlandskapet. Som bygningstype er fjøset nær beslektet med flerfunksjonshus av typen haubarg, kjent fra kystområdene i Schleswig-Holstein, Friesland og Holland. I Norge er Torshovfjøset enestående. De øvrige driftsbygningene er revet.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt

Tunet på Ousta ligger på et lite høydedrag straks sør for hovedveien gjennom Vingelen. Bygningsmiljøet i omegnen består av en rekke karakteristiske og vel bevarte gamle tun. På Ousta består bygningsmassen av et våningshus av midtkammertypen i to etasjer, der den eldste delen er fra første halvdel av 1700-tallet, en sommerstue av østerdalstypen med årstall 1663 hugget inn i mønsåsen, Et lite stabbur og en uthuslengde med løe, fjøs og stall fra 1800-tallet. Bygningene danner et temmelig sluttet firkanttun med vid utsiktfra våningshuset mot sør. Like sør for tunet ligger en smie og en badstue. Ousta er det eneste intakte fredede gårdsanlegget i privat eie Østerdalen.

Funnsted for: C 25273 Tykknakket bergartøks. Stedet er fritt og tørt beliggende, men ganske værhart. Man kan se mørk kulturjord, men ellers ingen spor av bosetning. Den ovennevnte øksen ble funnet ca 2,5 cm ned i jorda. Et lite treskur står nå på stedet.

Beskrivelse fra lokalitet:
Bygninger av empire type som denne, er vanlige i de midtre og søndre delene av Hedmark. Mange av disse bygningene har langt høyere autentisitet og flere bevarte bygningsdetaljer enn denne. På landsbasis er det fredet en rekke tilsvarende bygninger, flere også i Hedmark, blant annet prestegårdene i Elverum, Løten, Ringsaker, Stange, Sør-Odal og Amot. Opphevelsen av fredningen innebærer ikke at bygningen ikke kan ha verneverdi i lokal sammenheng.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Hov prestegård som senere blitt bofelleslag. I 1960/70-årene ble bygningen påbygget mot øst. Bygningen er en to etasjes tømmerbygningen som er panel utvendig. Mot sør er bygninegn påbygget med en glassveranda. Den tilkom trolig ved århundreskiftet 1900. I bygningen er det nå 5 stk. leiligheter på den andre etasjen. På første etasjen er det felles rom.

Bebyggelsen på Skansgård ruver i landskapet, der den ligger på høydedraget over Vingersjøen med to lange bjørkealleer langs adkomstene I omegningen ligger flere eiendommer med betydelig kulturhistorisk interesse. Nærmeste nabo mot sør er det fredede gårdsanlegget Skinnarbøl, mot nord ligger Gjøsegården, der landets første rene sanatorium for tuberkulosepasienter er under fredning. Bygningsmiljøet på Skandsgård er delt i inntun og uttun. Bygdevegen, som går gjennom tunet er plantet til som en bjørkealle. Den skiller Driftsbygningene fra den fredede hovedbygningen ytterst på brinken ned mot sjøen. Skråningen har vært parkmessig behandlet.

Gårdsanlegget på Skinnarbøl dominerer landskapet ved Vingersjøen, både på grunn av beliggenheten på det høyeste punktet over sjøen og det fremmedartede, lukkede og strenge arkitektoniske uttrykket, som brytes av den muntre rosa fargesettingen. Hele anlegget skal opprinnelig ha vært oppført av stampet jord, iblandet halm og leire. Etter brannen på 1920-tallet ble driftsfløyene gjennoppført av pusset teglsten. Låven har et overbygg oppført i brunbeiset låvepanel. Det lukkede gårdsrommet er gruslagt. Gamle Skinnarbøl ligger nedenfor høydedraget, utenfor synsvidde av gårdsanleggget. Det ruvende mansardtaket gjør også denne bygningen til et landemerke i landskapet.

Beskrivelse fra lokalitet:
Sjurderud ligger vest for Glomma i ett område sør for Eid, der det flate landskapet langs Glomma forholdsvis brått begynner å stige opp mot Vestsjøberget. Bebyggelsen på Sjurderud er ordnet i inntun og uttun. Tunet domineres av den fredede, særpregede hovedbygningen på to etasjer. Første etasje er fra ca. 1750, annen etasje fra ca. 1819. To små portstuer, bygget 1825, markerer adkomsten til inntunet. Frem til ca. 1967 førte en lang alle fra hovedvegen opp til tunet. Den øvrige bebyggelsen i inntunet liger nord for hovedbygningen og består i dag av to store stabbur, det ene fra ca. 1790, det andre fra ca. 1875 og en føderådsbolig fra 1910. Driftsbygningene, to låver fra slutten av 1800-tallet og et nyere potetlager ligger i lavere terreng på sørsiden av ovedbygningen.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt