NEDRE FREDNES, Porsgrunn by- og sjøfartsmuseum
De fredete kulturminnene og området omkring synliggjør en historisk utvikling fra 1660 fram til 1930-tallet. Her er også enkelte nyere elementer, men disse omfattes ikke av bygningsfredningen. Bebyggelsen dokumenterer forandringene i samfunnet fra det første tollstedet på en mer eller mindre ubebygget øy ved utløpet av Porsgrunnselva fram til det industrialiserte Porsgrunn i mellomkrigstida. Frednesøya eller Tollbodøen fikk en viktig plass i byens historie da den første tollboden i Porsgrunn ble anlagt der i 1651. Området ble den gang omtalt som den "øde ø Porsgrund under Jønholt". Den Kongelige Toldbod huset stedets høyeste embedsmann og var nært knyttet til den viktigste delen av Porsgrunns økonomiske historie, nemlig skipsfarten og trelastutførselen. Det som i dag betegnes «Den gamle Toldbod», er et bolighus fra 1661, som i 1799 ble ombygd og tatt i bruk som tollbod. Denne og prestegården lå med sine ensartete fasader vendt mot hverandre til henholdsvis Tollbodgata og Storgata. På 1700-tallet rant Lilleelven mellom dem og endte i Storelven. Omkring år 1900 var denne redusert til en bekk foran prestegården, den såkalte «Presterenden». I dag er bare nedre del av dette løpet bevart, kalt «Sundjordkanalen». For øvrig var utbyggingen av Tollbodøen svært begrenset fram til midten av 1800-tallet. Dette skyldtes først og fremst at utbyggingen av byen var konsentrert til Vestsiden og på østsiden langs Storgata mot Osebakken. Tollbodøen fikk fast veiforbindelse til byen først i 1860. Da ble det fortgang også med utbyggingen. Rundt tollstedet slo en rekke tjenestemenn og arbeidere seg ned. Disse satte opp sine små hus i nær tilknytning til elva og tollboden. De bygninger og tun langs Tollbodgata som er inkludert i fredningsvedtaket, er karakteristiske for bebyggelsen som preget området utover på 1800-tallet. Byggeskikken har innslag fra den rådende empirestilen, omformet i tre. Generelt har bygningene høy autentisitet. Deler av området, som prestegården og boligene langs Tollbodgata, viser et svært opprinnelig 1800-tallsmiljø. Flere av bygningene innenfor museumsområdet er imidlertid tilflyttet fra andre steder i Porsgrunn. Tollboden er flyttet fra sin opprinnelige plassering innenfor området, men har allikevel sterk tilhørighet og historiefortellende verdi
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Loft som truleg er frå mellomalderen. Loftet har eit lafta rom i kvar høgd der lafteverket er på det næraste intakt, men novarmane som ber svalgangane oppe er dels fjerna og dels innkorta. Det er utbuka beitskier i begge høgdene. Noverande svalgangar er nyare. Loftet sto opphaveleg på bakken, vart seinare sett på underbunad med sviller, klauver og flak, men sviller og klauver er no erstatta av haldsteinar. Taket er tekt med never og torv

Gardstun med bur, mellomalderloft og løe ned mot hovudvegen og eldre våningshus lenger opp i tunet. I tillegg er det eit nyare bustadhus nordaust i tunet.

Djuvland Søndre ligger i en sørvestvendt skråning like nord for Krossen i Rauland. Stua ligger nord i tunet, og loftet og buret ligger side ved side mot øst.

Lengst mot N, på lav, naturlig forhøyning i terrenget, nå mer markert ved bortkjøring av masse i samband med nydyrking: Fornminne 1: Rundhaug av sand og grusblandet jord, neppe steinholdig. Ganske avflatet midtparti, bratte sider. Klart markert, bunnvegetasjonen fjernet langs kantene. Godt synlig i terrenget. Rektangulær forsenkning i midten, lengde 3 m, bredde 1,5 m, dybde 0,6 m. Lavspentstolpe noe NØ for midten. Lyng, mose og noe gresstorvdekke, gamle stubber og annet skogavfall, enkelte småskudd. Mål: diameter 13 m, høyde ca 1,70 m. 27 m S for fornminne 1: Fornminne 2: Rundhaug av sand og grusblandet jord, neppe steinholdig. Pent avrundet profil, jevne symetriske sider. Klart markert, bunnvegetasjonen fjernet rundt haugkanten. Meget godt synlig i terrenget. Større nøkkelutgravning i midtpartiet med sjakt mot SV, (lengde 9 m, største bredde 3 m, dybde 1,60 m). Lyng, mose og gresstorvdekke, gamle stubber og annet skogavfall. Enkelte småskudd og lauv og bartrær. Mål: diameter 20 m, høyde 2 - 2,2 m. Haugene trer frem som åkerholmer på den oppdyrkede terrassen. Den N-ligste åkerholmen er sammenkjørte jordmasser.

Gardsjord ligger Ø for R 362 og Totak i Haddlandsgrend i Rauland. Stuene ligger NØ i tunet, med loftet og et bur i SV. Den gamle bygdeveien gikk tvers over tunet, mellom stuene og loft og bur.

Loft på nordsiden av tunet, med svalgang og underbunad. Saltak med møne i tilnærmet nord-sør retning. Inngang fra sørsida. Over døra til buret er årstallet 1750 skåret inn. Kan være byggeåret.

Lognvik Søre ligger på en flate i den østre enden av Lognvikvatn, mellom vannet i sør og Fv. 801 i nord. Tunet består av flere eldre gårdsbygninger, noen tilflyttede.

Midgarden ligger i en sørvestvendt skråning øst for R362 i Haddlandsgrend i Rauland. Stua ligger nord i tunet, som ellers består av blant annet et bur og middelalderloft fra Loftsgarden i Vaa, stall fra Djuve i Øyfjell og et ombygd sommerfjøs.

Mo Nedre ligger på en flate i en sørøstvendt skråning, like sør for R 37 i Austbø i Rauland. Stua ligger Ø i tunet, eldhuset med nytt tilbygg i N, og bur, loft, låve og fjøs i en rekke i S. Stallen ligger i SV og badstua utenfor tunet i NV.