15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Lengst mot NØ på brinken mot bekkefar i NØ: Fornminne: Rundhaug av sand og grusblandet jord. Mål og form ukjent. Fjernet i samband med nydyrking for lang tid tilbake. Ca 5-15 m SV for riksveien: Funnsted for: T 16337 Bredegget økseblad av jern, 1600-tallets bondeøkser. Funnet under jordarbeide ca 30 cm under jordflaten. Opplyst ved gårdbruker Ivar Tyldum, Skogmo.

Eiendommen er opprinnelig en lystgård beliggende helt nede i vannkanten ved ei bukt, Hølen, ved Nidelvas utløp. Hovedbygningen er et to-etasjes, smalt hus med rokkokoutformet kvist på begge sider. Tidligere stort parkanlegg, fortsatt rester tilbake. Det fredete Fürsts gravsted ligger i tilknytning til anlegget. Drevet som jordbrukseiendom fra 1889. Drevet som psykiatrisk klinikk fra 1930-årene til 1970-årene. Eiendommen ble delt mellom to slektninger. Størsteparten av hagen hører til bolighuset.

Lille Torungen fyrstasjon ligger på en liten øy utenfor Arendal. Fyrstasjonen ble opprettet i 1844. Fyrtårnet i tegl er 28,9 m høyt. Stasjonen omfatter tegltårnet, oljebod, tufter etter bolig, uthus, naust og landing, samt spor etter flere hager. Stasjonen ble opprettet samtidig med Store Torungen og Sandvikodden fyrstasjoner og har funksjonell og visuell forbindelse med disse. Lille og Store Torungen ble bygget som tvillingfyr. Fyrstasjonen ligger i sammenheng med verneverdige bygningsmiljøer ved innseilingen til Arendal. Fyrstasjonen ble nedlagt i 1914 og erstattet av en liten fyrlykt. Fyrteknologien hadde på dette tidspunkt gjort det unødvendig med to fyr. Lille Torungen er som en del av raet, foreslått fredet som landskapsvernområde etter lov om naturvern.
Lille Torungen har stor fyrhistorisk verdi med landets høyeste fyrtårn i tegl, et relativt sjeldent tårnmateriale i Norge. Anlegget har sammen med Store Torungen fyrstasjon stor miljøbetydning i sammenheng med bygningsmiljøene ved innseilingen til Arendal.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Bygningen består av to bygningskropper bygget til hverandre i vinkel. Den østligste bygningsdelen er eldst. Bygningene er oppført av laftet tømmer, utvendig panelt med stående panel og taket tekket med teglstein.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Her lå det først et forsvarsbatteri (Sandvigen Batteri), bygd i 1709. Det kom i skotveksling med engelske fregatter i 1710. Da var her 2 stk. 12-punds kanoner og 2 stk. 6-punds kanoner. I 1809 var her et hovedbatteri med 8 stk. (eller var det 6 stk.) 12-punds kanoner og 6 brasyrer på et 10 fot høyt brystvern, og dessuten var her et ytre batteri med 1 stk. 20-punds kanon (eller var det 2 stk. 24-punds kanoner) og 2 stk. (eller var det 3 stk.) 12-punds kanoner. På murene etter batteriet blei det bygd et fyr i 1844. Sandvikodden fyrstasjon er et innseilingsfyr som ligger på Hisøy i Arendal kommune. Fyrstasjonen ble opprettet i 1844 på en tomt hvor det tidligere hadde stått et kanonbatteri. Stasjonen omfattet da 3 bygninger. I 1934 ble fyrstasjonen nedlagt, og det ble satt opp en 14m høy og meget karakteristisk fyrlykt rett foran fyret. Under andre verdenskrig ble eiendommen tatt i bruk av tyske soldater.
Sandvikodden fyrstasjon er en privat boligeiendom. Kystverket eier fyrlykten fra 1934 som er i drift og automatisert. Sandvikodden fyrstasjon ble opprettet samtidig med Store og Lille Torungen fyrstasjoner og har stor miljø betydning på grunn av sin strukturelle og visuelle forbindelse med disse.

Store Torungen fyr ble opprettet i 1844 samtidig med Lille Torungen fyrstasjon og Sandvikodden fyrstasjon, og har funksjonell og visuell forbindelse med disse. Store og Lille Torungen ble bygget som tvillingfyr. Fyrstasjonen ligger i sammenheng med verneverdige bygningsmiljøer ved innseilingen til Arendal. Anlegget har sammen med Lille Torungen fyrstasjon stor miljøbetydning i sammenheng med bygningsmiljøene ved innseilingen til Arendal, og stor identitetsverdi for Byen med de tvende Fyre. Fyrstasjonen består i dag av støpejerntårn, reservenbetjentbolig, 2. betjentbolig, uthus, maskinhus, tidligere smie og naust.

Beskrivelse fra lokalitet:
Angelstad-gårdene ligger på elvesletta mellom Storelva og Vestlandske Hovedvei som går som en bygdevei nær ved. Tidligere gikk denne gjennom tunet på Østre Angelstad, som var skysstasjon. Huset er et stort 2-etasjes våningshus av Nedenestypen. Uthuset er dels gjenoppbygd etter taksammenbrudd i 1970-åra. I vestre ende av uthuset er det bygget en liten leilighet til siste eier samt toalett for museumsbesøkende. Den dyrka marka ble skilt fra og solgt til en nabo, drives.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt

Prestegårdstunet ligger sør for middelalderkirken. Prestegårdens tradisjoner går tilbake til middelalderen. Hele prestegårdsanlegget har så stor verneverdi at samtlige av tunets tre bygninger omfattes av fredningen.

I Berg ligger flere gårdstun svært nær hverandre. Veien til de nordenforliggende gårdene går nær husveggen. Våningshus og loft ligger i rekke. Nyere stort uthus ligger litt lengre nordøst, vinkelrett på våningshuset. Relativt bratt terreng.