Den gamle prestegården ligger vest for Alstahaug kirke, ca 17 km sør for Sandnessjøen i Alstahaug kommune. Gården ligger i et åpent landskap ca 300m fra sjøen, i ett terreng som heller svakt mot sør. Fredningen omfatter hovedbygning(eldre og nyere del), stabbur, eldhus og kirkestue. Ei brygge ett kjellerhus/lagerbygg og et rekonstruert brønnhus er og en del av anlegget, men ikke fredet. På det meste er det antatt at det var 50 bygninger på anlegget. Middelalderkirken fra slutten av 1100-tallet/begynnelsen av 1200-tallet ligger bare et steinkast fra prestegården. Skåret inn i fjellet i åsryggen mot nordvest, like ved prestegården og kirken, ligger det nye Petter Dass-museet, som åpnet i 2007. Prestegården og kirka hadde i forhold til tidligere tiders ferdselsmønste en svært sentral plassering, noen hundre meter fra sjøen og hovedskipsleia ved Alstahaugvågen og Alstahaugfjorden.

HJEMMELUFT (JIEPMALUOKTA/JIEMMALUOVTA) - områdefredning / Området rundt bergkunsten og bosetningsområdene
Områdefredningen i Hjemmeluft (vedtatt i 1991) sikrer bergkunsten i Hjemmeluft som er innskrevet på verdensarvlisten, og andre automatisk fredete kulturminner som en del av landskapet. Det fredete området omfatter flere bergkunstlokaliteter med helleristninger: Apana Gård (ID: 57750), Apanes (ID: 28484), Bergbukten (ID: 18427), Bergheim (ID: 68067), Decca (ID: 8631), Mellom Bergheim og Apanes (ID: 28484) og Ole Pedersen (ID: 28486) som alle hører til verdensarvkulturminnet Bergkunsten i Alta. Fra år til år oppdages det stadig flere helleristninger innenfor området. Det fredete område inkluderer også flere andre automatisk fredete kulturminner, deriblant boplasslokaliteter fra steinalderen som kan ses i sammenheng med bergkunsten. Se egne kulturminneskjema for mer inngående opplysninger om bergkunsten og øvrige kulturminner i området. Alta Museum er lokalisert sentralt i området og store deler av området er tilrettelagt med gangveianlegg. Bergkunsten i Hjemmeluft er en av Finnmarks aller mest besøkte turistattraksjoner.
19 (Fredning av område rundt et fredet kulturminne)

Andenes fyrstasjon ligger på Andøya nord i Vesterålen. Stasjonen ligger helt nede ved havnen som en del av bebyggelsen i Andenes, og innenfor et område som er regulert til spesialområde med formål bevaring. Her ligger også rester etter en jernbanetrasé som ble brukt ved byggingen av moloen nord for fyret. Fyrstasjonen ble opprettet i 1859 og er et kystfyr. Fyret er 40 m høyt og et av landets høyeste støpejernstårn. Den øvrige bebyggelsen med tidligere fyrvokterbolig, uthus og maskinhus ligger litt sør for fyrtårnet. Fyrvokterbolig og uthus er solgt til privat eier.
Fyrstasjonen er automatisert og avfolket.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Frå tidlegare registrering som ark.lokalitet på id 16835: "Bygd over og rynt Ø-V-orientert bergknatt. Austråtborgen. Kvadratisk borgkonstruksjon bygd i flere trinn, restaurert, av kleberstein, skrifer og vanlige steinblokker. Mindre tilbygg i NØ er gravkapell. Ytre mål: l. 40 m, br. 40 m, eksl. gravkapell. Se skisse. NNØ-del bygd som kirke, kapell. Ca. 1220-1250, over bergknatt. Ombygd og utvidet med borggård mot SSV i 1554. Sterkt skadet ved brann i 1916. siden restaurert. Borgen er omgitt av stor park med mange forskjellige trær og busksorter. Ca. 50 m V for borgens SV-hjørne stenpyramide bygd over stedet hvor den tidligere Austråtgården, fru Ingers gård, ca. 1500, trolig har ligget."
FRA SKE
KULTURMILJØ
Austrått ligger vakkert til ved Trondheimsfjorden, øst i Ørland kommune. Det hvitkalkede borganlegget har en nærmest kvadratisk grunnplan, rammet inn av tre bygninger og lukket med murer mellom. Omkring borgen er det først og fremst jordbruksområder og mindre skogområder. Mellom Austråttborgen og sjøen ligger de gjenværende delene av hagen (borgparken), med høye trær og plen. Austråttborgen er oppført på en knaus, og løfter seg over sine omgivelser i et ellers relativt flatt landskap.
Austrått hovedgård var tidligere en eiendom med svært stor utstrekning, og dekket omtrent 1/7 av Ørlands areal. Vi finner spor etter herregårdslandskapet flere steder på Ørlandet: enkesetet Balsnes, Austråttlunden (jaktparken), rester etter allésystemer med mer. Fra sørvest ledet kirkeveien opp til borggården.
Herregårdens sekundærbygninger ble flyttet og delvis revet på slutten av 1800-tallet. Ruinene til murene av noen av disse bygningene finnes i hagen.
Veisystemet i borgens nærområde har til dels blitt lagt om på 18- og 1900-tallet, blant annet under 2. verdenskrig. Nord for borgen ligger Austrått gård, den er nå i kommunal eie.
Det finnes en rekke arkeologiske kulturminner i området, blant annet flere gravhauger.
UTOMHUSELEMENTER
Eiendommens historie går tilbake til år 1000. Den er nevnt i Olav Tryggvasons saga, som stedet hvor Jernskjegge er begravet. Austrått hovedgård var en forholdsvis stabil eiendom fra middelalderen, og inneholdt de særegne funksjonene som karakteriserer en herregård, som: enkesete, skogvoktergård, herregårdsfiskere, jaktpark, leilendingsgods, store allésystemer med mer. Rundt 1870 ble eiendommen stykket opp.
I middelalderen var Austrått sete for en rekke høyaristokrater. Bjelkefamilien kommer til stedet gjennom adelsmannen Otte Rømer på slutten av 1400-tallet, hvis datter, fru Inger Ottesdatter Rømer, tar over godset i 1510. Gjennom arv og giftermål blir fru Inger den største private landeieren i Norge, og Austrått vokser seg større og mektigere. Datteren Lucie gifter seg med den danske adelsmannen Jens Bjelke, Ove Bjelkes far. Ove Bjelke antas omkring 1660 å ha fullført borgen (borg = befestet bolig) omtrent slik den står i dag. Deler av bygningen er eldre.
Austrått går ut av Bjelkefamilien i 1720, og har en rekke ulike borgerlige eiere fram til 1919 da borgen blir nasjonaleiendom. Søren Dass eier gården i en periode, men eiendommen blir stadig mindre. På 1800-tallet forfaller bygningene, og i 1916 brenner den. Bl.a. gikk svalgang og takkonstruksjoner tapt, men mye ble reddet, som store deler av kirkeinteriøret. I 1919 får staten Austråttborgen med en liten gjenværende del av eiendommen i gave. Restaureringsarbeidet pågikk fra 1920 til 1961.
Ved overdragelse av borgen til Staten i 1919 ble borgen og gården skilt fra hverandre, og et stort antall fradelinger hadde gjort slutt på det en gang svært store Austråttgodset. Så sent som på 1960-tallet, i forbindelse med omlegging og modernisering av driften, ble hus og overflødige driftsbygninger revet, og dammer og brønner gjenfylt. Murer fra driftsbygninger synes fortsatt rundt borgen.
Austråttborgen forvaltes av Statsbygg og av Museene i Sør-Trøndelag ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, der Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum har det museumsfaglige og administrative ansvaret for innboet og bruken av bygningen. Museumsvirksomheten ligger under Kulturdepartementet.
Austrått er også vernet som del av Austråttlunden landskapsvernområde, vedtatt 1975. i kommuneplan vedtatt 2014 angir hele eiendommen (matrikkelgården Austrått og Austrått herregårdslandskap) som hensynssone kulturmiljø og kulturlandskap.
Riksantikvaren har et omfattende saksarkiv for eiendommen. Den etablerte praksis og tidligere beslutninger kan gi retningslinjer for den videre forvaltningen av eiendommen.
Kilder:
Riksantikvarens arkiv.
Østraat - Opmaalinger, tegninger og bygningsbeskrivelse samt en utsigt over Østraats historie. Lorentz Harboe Ree og Fredrik B. Wallem, Trondhjem 1916.
Austrått. En norsk herregårds historie. Andersen og Bratberg 2011.
Fortidsminneforeningens årbok 2010: Herregården Austrått. Bratberg.
FORMÅL
Formålet med fredningen er å sikre pyramiden og utomhusarealet knyttet til Austråttborgen som en kulturhistorisk og arkitektonisk viktig del av herregården.
Fredningen skal sikre pyramiden og utomhusarealet, samt kulturhistoriske verdier knyttet til anlegget som helhet
BEGRUNNELSE¨
Herregårdsbygningene og det omkringliggende kulturlandskapet er av stor kulturhistorisk og arkitektonisk verdi og blant Norges viktigste kulturmiljøer. Som sete for blant andre Jens Bjelke, Inger til Austrått og flere har eiendommen hatt stor betydning for Norges politikk, kirke- og trosliv, samt økonomiske stilling.
Austråttborgen med borggård ble fredet i 1923. Deler av bygningen er fra middelalderen og dermed automatisk fredet.

I NNØ: Fornminne 1: Rundhaug, meget steinblandet. Avrundet, jevn profil. Uklar avgrensning. Godt synlig i terenget. Større, NØ-SV orientert, 3 m bred, forsenkning, gjennom midtparitet. Gresstorvdekket noe småskudd av lauvtrær. Mål: diameter 16 m, høyde ca 2,5 m. 10 m S for fornminne 1, på samme platå: Fornminne 2: Rundhaug. Avrundet profil. Uklart markert, nokså godt synlig i terrenget. Antydning til grunn grop i avflatet midtparti. Gresstorvdekket. Mål: diameter 7 m, høyde 0,7 m. På lavere platå, noe tilbaketrukket fra brinken i SØ, 35 - 40 m SØ for fornminne 2: Fornminne 3: Rundhaug. Lav, avrundet profil. Uklart markert. Trer lite fram i omgivelsene. Urørt. Gresstorvdekke. Mål: diameter 9 m, høyde 0,5 m. Noe usikkert fornminne.

15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Beskrivelse fra lokalitet:
Bardujord er i dag et flatt og lettdrevet jordbruksområde. På gården Eggen drives fortsatt jordbruk og det finnes i dag to nyere våningshus, uthusbygninger og stor driftsbygning. Nybyggerstua er i dag et gårdsmuseum.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt

Kjølnes fyrstasjon ligger på en gammel strandterrasse med et høydedrag i bakgrunnen. Fyrstasjonen er godt synlig fra innseilingen til Berlevåg, som ligger noen kilometer lengre vest. Kjølnes fyrstasjon ble opprettet i 1916 og er et ledfyr. Den opprinnelige fyrstasjonen med høyt støpejernstårn og øvrig trebebyggelse ble fullstendig utbrent av tyskerne i 1944. Hele anlegget, både fyrtårnet og de øvrige bygningene ble gjenoppbygget i 1949 etter tegninger av arkitektene Blakstad og Munthe-Kaas. Fyrstasjonen er gruppert med fyrtårnet, landingen og naust på en liten holme, bolig- og uthus lenger inne på land og maskinhus midt i mellom. Bolig- og uthusene danner et sjeldent vakkert tun som er åpent mot sjøen i øst. Bortsett fra enkelte moderniseringsarbeider står stasjonen omtrent som den var etter gjenoppbyggingen. Fyrstasjonen er lett tilgjengelig og ligger godt synlig i landskapet. Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som landing, murt gangvei, oljetanker, stangjernsrekkverk, trapper og skinnegang fra naust til landing og tufter etter fjøs.
Fyrstasjonen ble automatisert og avfolket i 1994. Fyrstasjonen er landfast med bilvei.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Landegode fyrstasjon ligger på holmen Eggløysa nord for øya Landegode utenfor Bodø. Fyrstasjonen ble opprettet i 1902 og er et innseilingsfyr. Stasjonen har et 29 m høyt støpejernstårn. De øvrige bygningene på stasjonen ligger tett samlet rundt fyrtårnet. Disse bygningene omfatter maskinhus, boliger, uthus, tidligere smie og to naust med to landinger. Landingsforholdene er gode.
Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som trapper, hvitmalte gjerder, rødmalte stangjernsrekkverk og to landinger i betong.
Fyrstasjon en ble automatisert og avfolket i 1993.