Beskrivelse fra lokalitet:
Gården ligger isolert på platået i dalsiden, ytterst på skrenten ned mot Gaula. Trønderlåna har en utviklingshistorie som er vanlig for mange av landsbygdas hus: Ved en gårddeling tidlig på 1800-tallet skal halve bygningen ha blitt flyttet og bygget ut i dagens størrelse. Etter en ny eiendomsdeling i 1920-årene ble huset gjenreist på sin nåværende tomt. Bygningen fremsto på 1960-tallet i helt ny, panelt og modernisert skikkelse. Tunet består for øvrig av en vinkelformet driftsbygning, oppført i 1923, et stabbur som ble flyttet sammen med våningshuset, og en dukkestue fra 1960-tallet. Et mindre hus som familien benyttet mens gården ble bygd opp, ble revet på 1970-tallet.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt

Stedet ligger svært fint til, østvendt ned mot Astafjorden. De to bolighusene ligger side ved side og uthusbygningene like ved. Fjøsen og hotellet ligger et stykke ovenfor, butikken og de to bryggene nede ved sjøen.

Prestegårdstunet ligger øst for kirken fra 1881 som en viktig del av kirkens nærmeste omgivelser. Prestegården og kirkestedet har tradisjoner tilbake til middelalderen.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Prestegården ligger ca. 1 km nordøst for kirken, like ved riksvei 761. Hovedbygningens vestre del har mot syd en stor kvadratisk stue og mot nord et smalere rom. Østre del har rommene ordnet på begge sider av en langsgående midtvegg.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Sudnes omkranser høydedraget i sørøstlig regning vel en km i sørøstlig retning fra gamle Sakshaug kirke. Tunet har form av en langstrakt åpen firkant bestående av hovedhuset med de to fløyene sammen med låve og redskapshus og storfjøs. Bruksadkomsten er i dag hovedoppkjørsel, men en antar at trafikk knyttet til boligen kom op fra sydøst eller sydvest. Kartet fra 1862 a C.W.Kamstrup viser situasjonsplan for gården den store hagen i syd med sine mange grusganger. På tunet sto også et stabbur som ble tatt ned på 1950-tallet og ei borgstue som er flyttet til nabogården. En stallen er brent ned og på stedet ble det bygd opp et grisefjøs. Parallelt med Wittruplåna, i forlengelsen av stabburet, sto et sauefjøs som er revet.

Blant de siste gjenværende handelssteder langs trøndelagskysten, beliggende i en lun vik. Anlegget består av våningshus, borgstue, krambod, sjøbod, to stabbur. I tillegg til den bevarte bebyggelsen, og restene etter to låver, fantes også bakeri, fisketørkeri, naust, pakk- og ishus, ekspedisjonslokaler og skipsverft foruten flere bygninger med tilknytning til landbruket. Det er etablert flere nye bygninger på eiendommen siden 1980, blant annet er den såkalte "Haugestua" bygd opp på sitt opprinnelig sted.

Under tilbygget mot Ø: Fornminne: Gravrøys, fjernet under bygging av pleieheimen i 1954. Ettergraving brakte for dagen T 17556 - en samling brente bein.

Fugleøykalven fyrstasjon ligger nord for Fugløya på toppen av en høy holme med bratte fjellsider ned mot sjøen. Fyrstasjonen ble opprettet i 1916 og er et innseilingsfyr. Fyrbygningen er et åttekantet betongtårn av samme type som Sula fyrstasjon i Sør-Trøndelag. Bolig, uthus og tårn utgjør et tett, lite anlegg rundt en gårdsplass innebygget av høye gjerder. Taubane og en sti fører ned til landing og naust. Fugleøykalven fyrstasjon er regnet som en av landets mest isolerte stasjoner med usikre landingsforhold. Fugløykalven er omgitt av meget urent farvann. Det 2. ordens linseapparatet er derfor skjermet med 19 sektorer, det høyeste antall i landet.
Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som betongbelegg og legjerder i tre mellom husene, betongtrapper, løpestreng og to landinger.
Fyrstasjonen er bemannet.

Eiendommen ligger innenfor reguleringsplan for Kiberg øst, stadfestet 17. September 1975, reguleringsformål antikvarisk verneområde.