Gjesvålanlegget ligger på et platå med utsyn over kirkesletten, omkring 150 meter øst for Orkdal kirke. Våningshuset er oppført for en trondheimskjøpmann i 1773, og må sees på linje med lystgårdene og bypaleene der. Seteritaket er også et lån fra Trondheim. På tunet ligger i tillegg en sidebygning, to stabbur, som opprinnelig har stått et annet sted på gården, samt en stor driftsbygning i vinkel.

Beskrivelse fra lokalitet:
Megarden ligger ved Orkla kornsilo, på nordsiden av hovedveien gjennom Fannrem. Megardens våningshus og stabbur ligger i dag omgitt av moderne bebyggelse på tre sider. Den toetasjes laftede hovedbygningen med saltak ble helt eller delvis oppført i Meldal og ble omkring 1838 flyttet til sin nåværende beliggenhet i Orkdal, hvor eiendommen gjennom hele 1800-tallet var embetsmannsgård. Våningshuset er en trønderlån, men med større bredde og større avstand fra vindu til takskjegg.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Mer informasjon fins i Askeladdens merknadsfelt

Thamshavnbanen er en privat industrijernbane fra gruvene på Løkken Verk i Meldal kommune til Thamshavn ved Orkdalsfjorden i Orkdal kommune, Sør-Trøndelag. Thamshavnbanen ble bygget i perioden 1905-1910 for Orkla Grube-Aktiebolag for transport av kis fra gruvene på Løkken Verk til Thamshavn, men fikk også konsesjon for persontransport og befordring av gods på strekningen. Banen fikk derfor flere og bedre stasjoner enn det som var påkrevet for en ren gruvebane. Den ble høytidelig åpnet for trafikk mellom Thamshavn og Svorkmo i 1908, og videre fra Svorkmo til Løkken i 1910.
Banen har en sporvidde på 1000 millimeter (såkalt smalt spor) og er basert på vekselstrømdrift. Thamshavnbanens lengde fra Løkken til Verk Thamshavn er oppgitt til 25,2 km og med en høydeforskjell på 160,7 m. Maksimal stigning er på 44 ‰ og minste kurveradius er 70 m.
Banen ble nedlagt for allmenn trafikk i 1963, mens kistransporten fortsatte til 1974. I 1983 ble strekningen Svorkmo - Løkken gjenåpnet som museumsjernbane. I 1986 ble strekningen utvidet til Solbusøy, i 1990 til Fannrem, og i 2001 til Bårdshaug som er nordre endestopp i dag.
Traseen til Thamshavnbanen går gjennom et variert landskap med jordbruks- og skoglandskap og tettbebyggelse. Fra Løkken strekker banen seg nordover gjennom jordbruksland, skog og spredt bosetting før den slynger seg langs de bratte og skogkledte Klingliene ned mot Svorkmo. På denne strekningen finnes også banens eneste tunnel. Den går gjennom et bratt fjellparti i Klingliene, Klinghåmmår’n. Tunnelen på 151 meter ble laget av tyskerne under 2.verdenskrig for å unngå eksponerte og krappe kurver på den opprinnelige banetraseen rundt Klinghåmmår’n.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Prestegårdstunet ligger rett nordvest for kirken fra 1893. Prestegården og kirkestedet har tradisjoner tilbake til middelalderen.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Buholmråsa fyrstasjon ligger ved Svefjorden. Fyrstasjonen ble opprettet i 1917 og er et ledfyr. Fyret ligger litt vest for boligene og uthuset som er samlet i et tun. Støpte veier fører fra fyret til tunet og videre ned til naust og landing. Fyrstasjonen ble utsatt for flyangrep under krigen og har derfor bygninger fra to perioder, alle med stor grad av opprinnelighet. To hager og dyrkingsjord hører til fyrstasjonen. Anlegget ligger i et frodig kulturlandskap. Fyrstasjonen har lett tilgjengelighet i skjærgården med gode landingsforhold.
Fyrstasjonen ble automatisert og avfolket i 1994.
Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som landing, betongbelagte veier med stangjernsrekkverk, hage med hvitmalt stakittgjerde, hvitmalt legjerde i tre, flaggstang og betongbelagt gårdsplass.
Buholmråsa fyrstasjon ligger innenfor et område som er fuglelivsfredet etter lov om naturvern.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Kya fyrstasjon har en dramatisk beliggenhet på en liten holme langt ute i havet utenfor Buholmråsa. Fyrstasjonen ble opprettet i 1920 og er et kystfyr. Stasjonen består av et høyt støpejernstårn, et naust og en landing. Landingsforholdene er vanskelige selv i godvær. Kya er en av kystens mest værharde fyrstasjoner, og er påført flere skader i løpet av årene.
Fyrstasjonen ble automatisert og avfolket i 1958.
Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som landing og støpt vei med skinner som fører ned til landingen.

4.2 (Samisk kulturminne fra år 1917 eller eldre)

På eiendommen Paaljorden på sydsiden av Tanaelva ligger et bolighus, en vedsjå, en høysjå/sauefjøs, en stabbursrekke og to sauegammer. Gammene og ett av stabburene ble vedtaksfredet i 1990. De øvrige bygningene er automatisk fredet. Stabbursrekkene er en av de best bevarte i Finnmark.
4.2 (Samisk kulturminne fra år 1917 eller eldre)

Funnsted for: T 17479 Øks av jern fra folkevandringstiden. Funnet under jordarbeide av Arne Nøvik. Dep. Sund folkehøgskole.