Fiskeværet Skjærvær ligger på den lille øya Skjærvær utenfor Vega på Helgelandskysten. Kysten har en bred og grunn skjærgård med to dominerende arkipeler; Vega og Dønna. Skjærvær er en av ytterste øyene vest i Vegaøyriket. Skjærvær var basert på helårsbosetning og fiske og fangst i tillegg til sesongfiskeriene. De fleste værene hadde dessuten en beskjeden jordvei. Karakteristisk for regionen er egg- og dunværene hvor det ble sanket egg og dun fra ærfuglen. Øysamfunnene fungerte også som fiskevær for tilreisende under sesongfiske. Fiske etter vintersild har hatt stor betydning for hele Helgelandskysten. Frem til 1950-1960 var det en fast og relativt stor bosetning på øyene. I dag er værene fraflyttet og mye av bygningsmassen er forsvunnet eller under sterkt forfall. Fiskeværet har vært bebodd fra 1500-tallet frem til 1985. Det var særlig perioden 1870-1960 at stedet hadde betydning som fiskevær.
Været et delt i to eiendommer. Særlig den sørlige delen er det bevart mange av de opprinnelige bygningene. Fiskeværet inneholder bolighus, utedo, fjøs, diverse sjåer, uthus, brygger, naust, rorbuer, trandamperi og forsamlingshus. Bygningsmiljøet preges av små enkle trehus i 1 og 1,5 etasjer. bygningene er tekket med torv, bølgeblikk og nyere typer plater på noen av husene. Bolighusene er svært enkle, men med fine dør - og vindusdetaljer. Det finnes flere små ærfuglhus plassert på bakken og som ble brukt til egg - og dunsanking. Burene varierer i form og er meget karakteristiske for Skjærvær.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Gården ligger omlag en km fra Stiklestad. En allé fører fram til et lukket firkanttun. Opprinnelig ble denne allén og allén fra Værdalsøra fram til Stiklestad anlagt av Major Klûver i 1790. To furuer står igjen ved gårdsveien. Låvebygningen sammen med Klûwerstu og et stabbur danner tre vegger i tunet og låna den fjerde. 400 vest for låna ligger det private gravstedet til major L.D.Klûwer og hans datter.

Gården ligger i ei helling med utsikt utover bygda. Tunet består i dag låna, en vinkellåve, et nytt bolighus samt et uthus.

Hovedbygningen er en monumentalbygning typisk for stil-idealene i det andre tiåret av det 20. århundre - nybarokken som kom mellom jugendstilen som preget det første tiåret
og 20-talls klassisismen. Denne nybarokken hadde særlig sine forbilder fra nord-tysk og skandinavisk 1600- og 1700-tails arkitektur.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

Fiskevær. Fiskemottak, butikk, Fiskarheim, fiskehjeller m.m. Bygningene er fredet etter kml § 15, områdefredning rundt og mellom bygningene/anleggene etter kml § 19.
15 (Fredning av bygninger, anlegg m.v. fra nyere tid)

I Ø-enden oppe på ryggen: Fornminne 1: Rundrøys av stor og middels rundkamp. Uklart markert. Mye utrotet og glir i ett med terrengt. Sterkt overgrodd av mose. Mål: diameter 4 m, høyde 0,4 m. Kant i kant med fornminne 1 og V: Fornminne 2: Rundrøys av samme materiale og form. Kanskje enda mer utrotet og diffus. Mosegrodd. Mål: diameter 4 m, høyde 0,5 m. Det kan muligens dreie seg om en langrøys som er svært utrotet. Delet mellom rundrøysene kan være en fordypning etter utkasting.

Skrova fyrstasjon ligger på en holme ved Skrova utenfor Svolvær i Vestfjorden. Fyrstasjonen ble opprettet i 1922 og er et ledfyr. Bygningsmassen ligger tett samlet ved fyrtårnet og består av maskinhus, boliger, uthus og oljebod. En støpt vei med trapper fører ned til naust og landing. Bygningene er modernisert, men hovedform og mange opprinnelige elementer er bevart. Landingsforholdene er gode. Skrova var den første stasjonen som i 1932 ble utstyrt med radiofyr, og mastene står fremdeles. Innenfor fredningsområdet er det foruten bygningene kulturminner som gjerder, betongtrapper, røde- og hvitmalte stangjernsrekkverk og rester etter tyske kanonstillinger.
Fyrstasjonen er bemannet.
Fyrstasjonen har høy miljøskapende verdi i sammenheng med fiskeværet Skrova.

Anda fyrstasjon ligger på en øy i Vesterålen. Fyrstasjonen ble opprettet i 1932 og er et kystfyr. Stasjonen er den siste av vel 200 bemannende fyr som ble bygget i Norge. Fyrtårnet er bygget inntil gavlveggen og fyrvokterboligen. En ruin etter et uthus ligger oppe ved fyret, og en ruin etter en oljebod ligger ved siden av veien ned til naust og en av to landinger. Landingsforholdene er vanskelige. Fyrstasjonen er omgitt av storslåtte naturformasjoner. Selve holmen Anda er et viktig hekkeområde for lundefugl. Fyrstasjonen ble automatisert og avfolket i 1987.
Det 16 meter høye fyrtårnet er i betong, firkantet og malt hvitt. Tårnet er i tre etasjer med kvadratiske vinduer i hver etasje. På toppen står det et sylindrisk lykthus som er malt rødt. Tårnets første etasje har vært innredet som maskinrom og lager. I 2. og 3. etasje har tårnet vært innredet som arbeidsrom. Fyret hadde først 2. ordens linseapparat som senere ble skiftet ut til 4. ordens. De gamle linsedelene blir oppbevart på fyret.
Fyrvokterboligen har bindingsverkskonstruksjon og saltak. På begge langveggene har huset utbygg i en etasje med pulttak. Veggene er kledd med eternittplater, og taket er tekket med lappskifer. Vindusrammene og vinduskiene er malt hvite. Fyrbygningen er modernisert, men har mange opprinnelige bygningselemeter bevart.

Handelstedet Tinden ligger på Tindsøya i Vesterålen, like utenfor havgapet og uten veiforbindelse. Handelstedet ligger alene og samlet på strandflaten under den imponerende tinden på øya, i relativt stor avstand fra annen bebyggelse. Det har vært drevet fiskemottak, fiskeforedling, handel og gårdsbruk å stedet. Videre har Tinden fungert som rorvær for sesongfiskere. Bygningsmassen representerer med sine store, enkle bygninger og byggeskikk et typisk nordnorsk handelsted. Alle bygningene, bortsett fra trandamperiet som er bygget av steinblokker, er panelt trebygninger. Bygningene er oppført fra ca 1840 til ca 1940.

Kjeungskjær fyrstasjon ligger på et lite skjær utenfor Ørlandet. Fyret ble opprettet i 1880 og er et leddfyr. Fyret er et 20, 6 m høyt, åttekantet steintårn. Lykten er plassert på taket og fyrtårnet ble forhøyet i 1906. Naustet står tett inntil tårnet. Interiørene er i hovedtrekk bevart med blant annet en leilighet med seks sovekabiner. Den originale, franske optikken er i funksjon. En støpt vei og bro går langt utover i sjøen til landingen. Landingsforholdene er brukbare i godt vær. Fyrstasjonen ligger i et område som er fuglelivsfredet etter lov om naturvern.Kjeungskjær er en meget særpreget fyrstasjon, og anlegget har stor miljøbetydning for Uthaug havn rett innenfor.