Fornminne 1: Røys. På et Ø-V-hellende, mindre platå ligger en rund røys, klart markert og tydelig i terrenget. Bygd av store og middelsstore, runde steiner. Noe utrast i N og NV. 5 m i diameter, 0,9 - 1,4 m høg. Det indre rom er 1,4 m i diameter, 1,4 m dypt, dvs. helt til bunnen. Ca 35 m NNØ for fornminne 1 ligger: Fornminne 2: Røys. I samme, skrånende terreng. Røysa er flat. Utrast i NNV der terrenget faller særlig bratt av. 5 m i diameter, 0,4 - 0,1 m høg. Ikke noe synlig indre rom. Registratorene i 1970 - som fikk stedet påvist av Åge Olsen, 9960 Kongsfjord oppfattet røysene som graver, men usikre. H.D. Bratrein som har omtalt dem i sin reiserapport fra 1968, oppfatter dem som sammenraste kjøttkjellere.

Fornminne 1-?: Fornminnefelt. Mange røyser og steinmurer. Alder uviss. Oppå forbergets toppflate, over 100 m o.h., står en moderne, oppbygd varde. I området V og SV for den er det adskillige graver av uviss alder, dels runde røyser av mindre steiner, dels langrøyser, ca 3 x 1,25 m, bygd av store stein. Litt derfra, langs platåets sørkant er en rekke av ca 10 skytterskjul, halvsirkelformede, lave murer av store steinblokker. Hver murbue er ca 2 m tversover, ca 0,60 m høgt, med åpningen innover mot platåets flate. De behøver ikke å være gamle.
2016: Omtrentlig geometri lagt til, høydeangivelsen i registreringen er ikke korrekt. Geometri må korrigeres i felt. Enkelte av bogastillene som er registrert er synlige i flyfoto langs kanten av eidet mot Storsteinbukta.

Opplysninger i Simonsen 1962, nr. 72: "Midt mellom Finvik og Marsnesbukta er det nedfor veien en del tufter, firkantede, med steinsyll, kanskje 200-300 år gamle. De ligger ca. 5-6 moh (anslagsvis)."
2023: Kontrollbefart i forbindelse gårdsveitiltak i Finnvika. Lokaliteten har en tydelig syllsteinstuft og en stor rektangulær tuft med overgrodde voller av stein og torv like nedenfor, som minner om en låve, men i så fall relativt gammel. ØSØ for disse ligger en annen tuft som ligner en smal fellesgamme. Ellers ble det påvist en utflytende rydningsrøys og et hellelagt område som tolkes som et lagringsrom, f.eks. potetkjeller. Alderen på hele gårdsanlegget trolig 100-150 år.

Samlinga som inneheld to røyser, måler om lag 19 x 7 - 8 m, orientert VNV - OSO. Røysa, fk.nr. 3/1, som ligg lengst vest, måler om lag 9 x 7 m, er opptil 1,5 m høg og bygd av 0,2 - 0,6 m store steinar/blokker. Søre kant av røysa er blitt fjerna, og røysa er også omrota og skadd fleire andre stader. Ei helle på ca. 110 x 35 x 15 cm står no litt på hall midt i røysa. Austre del av røysa er noko tilvaksen med grastorv. I søre kant av røysa veks eit seljetre, i austre del eit rognetre, og i austre kant ei bjørk.Røysa, fk.nr. 3/2, ligg tett OSO for fk.nr. 3/1. Ho måler om lag 10 x 8 m i tverrmål og er opptil 2 m høg. Røysa er bygd av 0,1 - 0,6 m store, tørre steinar/blokker, men nordlege del av røysa er noko tilvaksen med grastorv. Sørlege kant av røysa er blitt fjerna. På røysa veks det nokre selje-, bjørk- og rognetre.

Boplass. Mange bosetningsspor fra middelalderen.
Opplysninger i Simonsen 1962, nr. 7: "Utover nesset fra nr. 4-6 mot nr. 3 [ID 17249 og 46837 mot 17247] er det et stort flyvesandsfelt med mange spor av gammel bosetning, visstnok fra middelalderen. Herfra er en beinskje i museets samisk-etnografiske avdeling, levert i 1954."
Opplysninger i Simonsen ca. 1977, nr. 49: "Mellom nr. 48 og 45 [ID 17249 og 17247] er et stort flyvesandsfelt med mange spor av bosetning i middelalderen. Her er funnet en beinskje, nå i Tromsø Museum."
2022: Flere tufter lagt inn fra punktskyanalyse. Uviss karakter og type, må kontrolleres i felt.

Registrert 1962 av P.Simonsen; kontrollregistrert 2019 av Stone Age Demographics (forskningsprosjekt), samt kartfestet med GPS-punkt i hvert enkeltminne.
Beskrivelse 2019:
Lokaliteten ligger ca. 8-9 moh. i er en liten vik mellom bergknauser oppfor Leirbukta, det ble registrert 4 tufter (tidligere var det registrert 2 tuft, uvisst hvilke det er). Terrenget er skrånende nedenfor en litt mer markert strandvoll. Det er bevokst med lyng, småbjørk og vier. Landingsforholdene nedenfor er gode, og lokaliteten ligger godt skjermet. Det er ikke ferskvann umiddelbart ved lokaliteten. Det er utsyn til munningene av Rognsund og Stjernsund og helt til Silda.
Beskrivelse 1962:
Registrering nr. 8: Ved NØ-enden av den mellomste vik er det 2 tufter. De er en mellomtype mellom Karlebotn- og Gressbakkenhus.

Registrert 1962 av P.Simonsen; kontroll- og nyregistrering 2008 av FFK; kontrollregistrering 2019 av Stone Age Demographics (forskningsprosjekt).
Beskrivelse 2019, Stone Age Demographics:
I Storbukta er det en skrånende terrasse, avgrenset til begge sider av bergknauser og bevokst med lyng og gress. Ved fortidig høyere vannstand vil det her ha vært en liten vik uten mye skjerming. Det er ingen ferskvann. Utsyn til Sørøysundet og munningen av Rognsundet. Det skal være Ok tilgang på drivtømmer her.
Vi observerte en del nyere tids strukturer, men også 4-5 tufter (enk 2-5 og 7) som kan være steinalder på 10-12 moh.
Beskrivelse 2008, FFK:
Den lavtliggende, steinalderlignende tuften registrert i 1962 ble ikke gjenfunnet, derimot ble det registrert 5 tufter (enk 2-6) høyere opp i terrenget. De fremstår som relativt svake forsenkninger med indre rom som ligger rundt størrelse 3x2-3 m. Nyere tids strukturer observert, men ikke registrert.
Beskrivelse 1962, Simonsens:
Registrering nr. 27: Her er 1 ganske liten, rund, flat tuft, bare 3 m. i diameter (enk 1), og bare 3-4 moh. Da det er den laveste registrerte tuft, som ligner steinaldertufter, er det vel tvilsomt om den er så gammel, og den bør derfor undersøkes.
Registrering nr. 28: Rundt om [den runde, flate tufta] er det, både i øst og vest, tufter fra senere tid.
Geometri:
Nordligste lokalitetsgeometri omringer tufter registrert med GPS-punkt.
Sørligste geometri henviser til Simonsens registrering fra 1962 av en rund, flat tuft. Den har ikke blitt gjenfunnet og innmålt.

Registrert 1962 av P. Simonsen; kontrollregistrert 2008 av FFK, SD og TMU; kontrollregistrert 2019 av Stone Age Demographics (forskningsprosjekt)
Beskrivelse 2019, Stone Age Demographcis:
Lokaliteten ligger sørvest i Vatnahamn, nær eidet over til Storbukt, på lett skrånende terrasser under markant strandhakk i V og S. Det er mye steinblokker i nordvest og sør på området, som er lyng- og gressbevokst med litt småbjørk. Det er en bekk lenger nord i Vatnahamn. Herfra er det utsyn til St.Vinna, Brenteneset, Klemetbukta og munningen av Skreifjorden. Lokaliteten virker mer eksponert enn ID63599, men har også bedre utsyn. Det var lite drivtømmer i Vatnahamn.
Simonsen nevner i 1962 8 tvilsomme tufter og vi observerte 8 ganske sikre tufter. Det ble også innmålt 2 groper og 1 mer tvilsom struktur. 7 tufter ligger mellom 9-12 moh, 1 på ca 7 moh og de to groper og den tvilsomme strukturen litt lavere.
Beskrivelse 2008, Sametinget:
7 tufter, enk 1-2, 4-7 og 9, kartfestet med GPS-punkt i senter. Nedtegnet kort beskrivelse av tuftene (se under respektive enkeltminner). Det er bemerket at sistnevnte (enk 9) kan være noe annet enn tuft; strukturen er senere registrert som grop av Stone Age Demographics.
Beskrivelse 1962, Simonsen:
Registreringsnr. 29: I sydsiden av selve Vatnahamnen er det i skråningen 8 meget tvilsomme tufter av steinaldertyper.
Geometri:
geometri til enkeltminne 1-11 basert på kartfesting fra 2019; GPS-punkt i senter av tufter og groper. Enkeltminnene registrert i 2008 ble også målt inn med GPS-punkt, disse sammenfaller godt med 2019-målingene.

Registrert 1962 av P.Simonsen; kontrollregistrert 2008 av FFK; kontrollregistrert 2019 av Stone Age Demographics (forskningsprosjekt).
Beskrivelse 2019, Stone Age Demographics:
Området ligger under en bratt skrent, godt beskyttet inne i bukten. Terrenget skråner jevnt ned mot bukten og er i dag igjengrodd med ganske høy vegetasjon som geitrams osv, selv om det er enkelte lyngpartier. Det er kort vei til bekk. Noen tufter kunne identifiseres, men vi prioriterte ikke å gjenfinne og innmåle disse.
Beskrivelse 2008, FFK:
11 tufter kartfestet med GPS-punkt i senter. De er ikke detaljregistrert, men ni av de registrerte tuftene har indre rom som ligger rundt 4-5 m. x 3-4 m., mens de to siste er mindre, ca. 2,5x2 m. De er alle rektangulære, eller tilnærmet rektangulær, og ingen passer betegnelsen Gressbakkentuft særlig godt. Tuftene ses som relativt klare forsenkninger, men nyere forstyrrelser gjør at noen tufter er vanskelig å definere og lokaliteten vanskelig å registrere. Mye gress og ildtuer, og i en del av tuftene er det rydningsrøyser, store stein, og kratt. Dreneringsgrøft ser ut til å skadet veggvollen til minst en tuft.
Beskrivelse 1962, Simonsen:
Registrering nr. 30: Nord for det nordlige bruk i Vatnahamn, i foten av den rygg som skiller dette sted fra Slåtten, tett utenfor innmarken er det 15 steinaldertufter av Gressbakkentype i 2 rekker, 7 moh. (målt nøyaktig). De er velbevarte, men en mengde ansamlete steiner fra innmarken er kastet inn i dem og vil gjøre en utgravning meget besværlig.
Geometri:
Geometri til enkeltminne 1-11 er lagt inn etter GPS-punkter målt i 2008. Enkeltminne 12-15 har ikke geometri og viser til siste fire tuftene som ble registrert av Simonsen i 1962. Merk, mellom enkeltminne 2 og 3 er det trolig ytterligere en tuft, som ikke ble kartfesta i 2008.