Beskrivelse fra lokalitet: beskrivelse fra 2006
Hulvei/sti, mellom Buttedal og Hallingstad
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Hulvei. Mest markant lengst N, hvor den stykkevis har flere løp. Mer preg av sti i det flatere berglendet lengre S.
Beskrivelse 2021
Hulveien går nord-sør, slakt på skrå av lia i det udyrkede skogspartiet mellom Butterdal og Hallingrud.
I Hulveiens søndre ende slutter den før et steingjerde, og det er i dag ikke mulig å se om hulveien har relatert seg til gjerde og fulgt dette på en av sidene, eller om gjerde er bygget etter at hulveien falt ut av bruk. Grunnen i hulveiens søndre ende består av forvitringsstein og hulveien danner her flat sti. Den blir sakte dypere mot nord og man kan se at stein har vært ryddet ut av hulveien og kastet til sidene. Den kan her følges i omtrent120 m, og før det midtre, bergete partiet er hulveien opp til 160 cm bred og 30 cm dyp.
I det midtre partiet er det mye berg og få muligheter for veifaret og danne hulvei. Men det er tegn til et øvre løp ovenfor berget. Et sted kan det også se ut til at en bred bergsprekk er fylt opp med masser for å danne en bro, og man kan anta et løp som har gått over berget her.
Hulveien er absolutt tydeligst i nord hvor den har flere løp som er opp til en halv meter dype. Noe av hulveien kan ha forsvunnet i et lite, moderne massetak. Hulveien kan her følges i nesten 130 meter før den forsvinner i nord like før Gamle Ringeriksvei og en frukthage.

Tydelig i terrenget og klart markert. Diameter 7 m, høyde ca 1 m. Krater i sentrum orientert N-S, l 2 m, br 1 m. Bygd av mellomstor rundkamp og noe bruddstein iblandet jord. Bevokst med tre høye furuer i SV-N, einer i S- og Ø-kanten. Ellers mose og gress.

Lokaliteten ligger på en nord - sør vendt flate som grenser til berg i øst, og myr samt bekk i vest. Det renner bekker som grenser til lokaliteten i nord og sør, 30m fra den nordligste grensen av lokaliteten er det en fjellknaus som nok har beskyttet mot vinder fra nord i mesolitikum. I sør er det en fjellknaus 10m fra den sørligste grensen av lokaliteten. Området er dekket av blandingsskog, mest gran. Pauler 2 (ID-97791) som ble utgravd under E-18 Brunlanesprosjektet i 2007, ligger ca 50m sør - vest for denne lokaliteten. Flere negative stikk fra registreringene i 2005-2006 ligger mellom lokaliteten og berget i sør.

Beskrivelse fra lokalitet:
Lokaliteten ligger på gården Anvik (gbnr 4067/9), lengst vest i vårt planområde, på en nordvendt flate mellom kraftige knauser. Lokaliteten ble påvist ved to positive prøvestikk med funn av én flintbit i hvert (prøvestikk 513 og 514). Undergrunnen består for det meste av podsolert grus, selv om det ene positive prøvestikket (nr 514) hadde undergrunn av noe mørkere, kullholdig jord. Området øst for dette stikket er noe våtere enn resten av flaten. De to positive prøvestikkene ligger omtrent midt på flaten, inntil et lavt svaberg. De to positive stikkene ligger 102 meter over havet. Dersom lokaliteten er strandbundet gir dette en datering til om lag 9200 BC, tidligmesolitikum (Henningsmoen 1979, Jaksland 2008). På dette tidspunktet lå lokaliteten i en nordvendt vik ut mot et sund som forbandt datidens ¿Farrisfjorden¿ med skjærgården som fantes vestover mot Langangen. Flaten er stor og vid, og det var uklart hvordan lokaliteten skulle avgrenses. Det ble lagt om lag 14 negative prøvestikk på flaten. En avgrensning kun ut fra negative prøvestikk syntes likevel utilstrekkelig ettersom det er vanlig med svært lav funnfrekvens innen lokaliteter fra de tidligste periodene i mesolitikum. Ved lav funnfrekvens minker sannsynligheten for å finne flint selv i områder der det har vært høy aktivitet i steinalderen. Etter befaring med Riksantikvaren og Kulturhistorisk museum 14. november 2008 ble det besluttet at den riktige avgrensningen for lokaliteten måtte være i henhold til den topografiske avgrensningen av flaten. Dette gir en nokså stor lokalitet, som strekker seg utover plangrensa. Den endelige avgrensningen gir et areal på 4110 kvadratmeter. Området umiddelbart omkring de positive prøvestikkene ble lagt i Askeladden som et enkeltminne, mens avgrensningen av selve flaten er lagt til som geometri på lokalitetsnivået.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Lok 1, 2 positive provestikk med 1 flint I hver

Lokaliteten ligger på gården Anvik øst i planområdet, om lag 60 meter vest for ID 118594. Lokaliteten ble først registrert som tre enkeltminner beliggende i en nordvest-sørøstorientert renne i landskapet. Ved befaring fra Kulturhistorisk Museum og Riksantikvaren 14. november 2008, ble det besluttet at de tre funnområdene blir slått sammen til én lokalitet. Lokaliteten er nå avgrenset topografisk, ut fra høydedragene omkring funnområdene, og hellingen ned mot E18 i nord. De tre funnområdene er ID 118596-1 (lengst sør), ID 118596-2 (i midten) og ID 118596-3 (lengst nord). De opprinnelige avgrensningene av funnområdene er lagt i Askeladden som enkeltminner under lokaliteten. Forholdet mellom de tre funnområdene er ikke helt klart, og uten ytterligere undersøkelser er det ikke mulig å avgjøre om det er snakk om et sammenhengende aktivitetsområde eller sporene etter tre separate bruksperioder. Dersom området skal oppfattes som et sammenhengende aktivitetsområde får det en terminus post quem-datering ut fra høyden over havet på det lavest liggende enkeltminnet (118596-2). Flinten her ble funnet 95 meter over havet, noe som gir en datering til om lag 9000 BC. Dersom man derimot tolker de tre funnområdene som uavhengige av hverandre, representerer lokaliteten en kronologisk sekvens. Det høyest liggende enkeltminnet (118596-1) ligger 104 meter over havet. Det er dermed mulig at den sydligste delen av lokaliteten har vært i bruk opp til 200 år tidligere enn den nordligste. Lokaliteten måler til sammen 2591 m2.

Beskrivelse fra lokalitet:
Samisk boplass.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Gåetie-sijjie - gammetuft - med forhøyning etter ildstedet. Det ligger steiner rundt tuften. Like ved opphøyningen til ildstedet står en stor bjørk. Vest for tufta renner en bekk. Bratt terreng, steiner overalt. Boplassen ligger 10 m vest for sti mellom Hykla og Lifjellet.

Lok.28 er del av kulturmiljøet på nordspissen av Strømnesåsen. Boplassen ligger ca. 14 m SV for lok.26, ca. 35 m V for lok.20, ca. 30 m N for lok.30 og ca. 100 m SSØ for lok.32. Lok.28 ligger ca. 20 m N for blåstia, og befinner seg litt nedenfor (øst for) en bergrygg som strekker seg videre sørover i terrenget. Lokaliteten befinner seg på en flate som er avgrenset av berg i vest og et myrdrag i undergrunnen i nord. Det er flere små, mosedekte bergknoller (0,4-0,7 m høye) i øst og nord, og disse sammen med funntomme prøvestikk avgrenser lokaliteten. Selve boplassen er funnet gjennom funn av flint og skjørbrent stein i prøvestikk.

Beskrivelse fra lokalitet:
Samisk boplass.
Gåetie-sijjie - gammetuft - med ildstedet under torv. Kullrester. Noen har laget et bål akkurat i ildstedet og steinene var slik blitt synlige.

På engen S for veikrysset ved Kvien: Rundhaug, klart markert og tydelig i terrenget. Noe utpløyd, men synes ellers urørt. Bevokst med gress. D 20m, h 1,5m. Den tidligere eier av gården, Lars Kvien, fortalte at det tidligere var store steinblokker i overflaten, og at disse var vanskelige å fjerne med traktor. Haugen skal angivelig være bygget av leire og grus. Det er derfor mulig at haugen kan være noe tvilsom som gravhaug.