Oval, kraftig forsenkning i terrenget i skråningen mot sjøen. 4 x 3 m, diameter inntil 0,5 m. 2008: Det ble registret 2 nye steinaldertufter med samme mål. Alle er nå kartfestet.

1) Tre røyser med krater (tidligere 1968 - tolka som tufter) og to røyser uten krater.
2) I Skjervika lå to mulige tufter på nederste terrasse rett opp for våningshuset på N-ligste bruk, og en tuft oppfor huset på S-ligste bruk.
2021: Røysene under fornminne 1 er trolig de tuftene som er lagt under ID 120350, da de etter beskrivelsen skal ligge ca. 1 km N for bruket. Tuftene ovenfor det N-lige bruket lagt inn under denne lokaliteten. Det er lagt til to ekstra lignende flere tufter her, mens den ovenfor S-lige noe mer tvilsom. Den minner imidlertid om en steinaldertuft i LIDAR, som de andre. Må kontrolleres i felt.

9 (?) tufter, dype og markerte. Prøvestikk i tuft 3 viste svart sotholdig jord. Prøvestikk i tuft 8: 25 cm kulturlag med trekull og trerester. Tok prøve.

En rund gammetuft og flere usikre tufter.
2021: Geometri noe omtrentlig, lagt inn fra LIDAR-data. Må kontrolleres i felt.

Fangstgropsystem med 21 jordgravde fangstgroper. Systemet er fordelt på tre forskjellige rekker. De to rekkene lengst SV, som delvis er sammenhengende, avviker med hensyn til retning på rekkene. Lokaliteten har rimeligvis sammenheng/utgjør del av samme fangstsystemet ved Gåslansdgård Id 90066 280 meter lenger vest. Fangstgropsystemet ble påvist av H.D. Bratrein i 1981 (se hans skisse som vedlegg). Fangstgropsystemet ble stedfestet og nærmere beskrevet ved kontrollregistrering 18.10.2011. Fangstgropsystemet er orientert for fangst av rein på trekk gjennom Noreiddalen Ø-V. Karakteristisk for anlegget er at gropene i de to rekkene lengst SV ligger tett, med klar tendens til to groper i bredden i parallelle rekker. Fangstgropene i systemet har svært trolig hatt sperregjerde på sidene, men det er ikke påvist synlige strukturer etter dette. Gropsystemet har vesentlig forskjellig utforming sammenlignet med fangstgropsystemet i Hanshansadalen eller Skogsfjorden (fangstgropsystemer med vanlig utforming) og fangstgropene som markerer lokaliteten synes vesentlig eldre. Fangstgropsystemets alder er uavklart, men en vanlig forutsetning for datering er at disse går forut for tamreindriften. Bakre datering av tamreindriften er omdiskutert; 15/1600-tallet, i vikingtid eller i overgangen mellom eldre og yngre jernalder? Utformingen av fangstgropene indikerer at de tilhører en annen kulturell kontekst(sannsynligvis eldre) enn fangstgropsystemene i Hanshansadalen og Skogsfjorden.

Hustuft markert som rund/oval diffus forsenkning med antydning til hjørner. Største diameter 4,5 meter, 20 - 30 cm dyp. Tuftas markering er påvirket av beliggenhet i dyrket mark (nå brakk). Kan være gammetuft, men det er ikke antydning til grøfter omkring tufta.

2 gammetufter, K1: Fellesgamme, "trekløver"-formet, orientert NNV-SSØ, største lengde 15 m, største bredde 11 m. Dybde inntil 0,5 m. Vollenes bredde inntil 1,5 m, høyde inntil 0,5 (0,3) m. Tufta består av tre rom rundt en felles "gang" med inngang mot sjøen i V. Enkelte stein i dagen. 13 m Ø for K1 ligger K2: gammetuft, kvadratisk 5x5 m ytre mål og 3x3 m indre mål, og en lav voll på 20 cm høyde.

Samlingen består av 3 tufter. Disse ligger i gammel innmark og utskiller seg ved en frodigere gressvegetasjon enn terrenget omkring. Lengst i V:
Fornminne 1: Tuft, rektangulær, orientert Ø-V. Tegner seg som en grunn forsenkning i terrenget. Lav voll i V-gavlen, bredde ca 1 m. Lengde 11 m, bredde 9 m. Tuften ligger ca. 60 m ØNØ for elvemunningen og ca 26 m S for flomål. Ca 15 m NØ for fornminne 1:
Fornminne 2: Tuft, kvadratisk, tegner seg som en grunn, plan forsenkning i terrenget. 1 m brede og lave voller bortsett fra i SV-veggen. Side 4 m, dybde ca 0,2 m. Ca 30 m NØ for fornminne 2:
Fornminne 3: Tuft, rektangulær, orientert NV-SØ. Tegner seg som en forhøyning i terrenget, med enkelte stein i dagen i vollen. Plan inni. Lengde 8 m, bredde 6 m, vollens bredde ca 1 m, bredde ca 0,25 m utvendig målt, 0,15 m innvendig målt.
NB. 1 og 2 kan være gamle potetland.
Oppdatert 2016, Oddleif Mikkelsen:
Felt med 3 hustufter:
a) K1 – hustuft, rektangulær, 11,0 * 6,0 m.
b) K2 – hustuft. kvadratisk, 4,0 * 4,0 m.
c) K3 – hustuft, rektangulær, 8,0 * 6,0 m.
2021: Enkeltminnegeometrier lagt inn fra LIDAR-data og lokalitetsgeometri noe endret for å samsvare.

Bebyggelsen har vært på eidet i SØ-enden av øyen, sørlig i Vestkeila. 1. Ned mot Østkeila ligger et rullesteinsfelt med groper og oppbygde steinringer, ca 8 meter over havet. Feltet er tilnærmet trekantet med korteste side mot V (23 m), N-siden inn mot fjellfoten, og SØ-siden på skrå opp fra keilen i Ø (34 m). 1 a. 5 m fra SV-spissen en utydelig grop i rullesteinen i kanten av feltet. 4 m NS og 1,5 m ØV b) 7 m N for SV spissen, og 3 m Ø for V-kanten en tydelig grop 3 x 3 m, ca 60 cm dyp. c) 5 m ØNØ for b og 6 m N for 1a er en rund grop 2 x 2 m, ca 75 cm dyp. d) Kant i kant med c (mot NØ) en oppbygget ring av rullestein med én bruddstein i NØ. 2 x 2 m , ca 80 cm dyp ved bruddsteinen. e) 6 m N for d er en avlang grop i N-kanten av trekanten, orientert ØV. 2,5 x 1,5 cm. f) 12 m Ø for e, i NØ-hjørnet, utenfor rullesteinsfeltet en ring bygget opp av bruddstein med en stor blokk i N opp mot fjellfoten. Ringen er 4 x 4 m utvendig, og 2 x 2 m innvendig. Steinen er på det høyeste 2,5 m høy, og i V-enden ca 75 cm. Den er støttet opp på baksiden av mindre stein. g) 2 m NØ for f en liten grop i N-kanten. CA 1,5 x 1,5 m, ca 30 cm dyp. h) 1 m NNV for e er en ring av bruddstein 3 x 3 m. Ingen fordypning. i) I NV-hjørnet er det lagt opp bruddstein i 2 rekker som går sammen i N inn mot fjellfoten. V-veggen går i en bue mot V og er 8 m lang. NØ-veggen er mer utydelig og 4 m lang. Åpning mot S er ca 4,5 m vid. 2. 5 m S for rullesteinsfeltet fra SV-spissen et hull i gressvollen, ca 1 x 1 m og 40 cm dypt. Ingen markert kant. 3. 9 m NV fo 2 et avlangt hull orientert ØV. 1,5 x 1 m, ca 50 cm dypt. 4. På toppen av eidet mellom øst- og vestkeila en tuft på V-enden av terrassen 16 m N for fjellfoten. Tuften er firkantet 2 x 2 m og ca 30 cm dyp. 5. 9 m SSØ for 4 en grunn grop ca 5 m N for fjellfoten. 2 x 2 m indre mål. 6. På toppen av raet ut mot Vestkeila ligger to tufter. a) den sørligste på langs av raet ca 15 m N for fjellfoten 9 x 4 m utvendig. Tydelige voller, men mye tuer. Åpning i N. Prøvestikk viste ikke kulturlag, bare 1 glassbrott. b) Rett N for a, 5 x 7 m på tvers av raet. Utydelig i Ø. Prøvestikk ga ikke kulturlag, bare 1 glassbrott. Prøvestikk i Vestkeila 10 m V for nåværende hytte ga tykke kulturlag, uten funn. De moderne tuftene ble registrert av Nyere kulturhistorisk avdeling. 2009: Kartfesting av gårdshaug, tufter og groper. Minst 20 synlige tufter fra middelalder-nyere tid. Variasjon i form, runde gammelignende, avlange, noen har tørrmur.

18 tufter eller lignende over ei strekning på 150-120 m. 12 av disse var sikre steinaldertufter, runde av vanlig størrelse. Det var 2 større avlange tufter, ca 8-10 m lang og 6-7 m bred. Mer markert i kantene enn de øvrige - tolkes som jernalder. Litt V for de Ø-ligste av disse tuftene var en kant i Ø-V-retning som kunne minne om åkerrein. Like nedenfor, oppfor fjæra var et utgravd langt felt med masse på V-sida. Mulig nausttuft. Kontrollbefaring 18.05.2009; Stort felt med groper, røyser og hustufter, alle trolig fra yngre steinalder. 19 strukturer ble kartfestet. Flere av tuftene er nokså store, og har flere utganger (jf gressbakkentufter). Det kan også se ut som om at det er ganger mellom tufter også.