Beskrivelse fra lokalitet:
Løsfunn på sjøbunnen ved handelsstedet og nærliggende områder. De ligger i en radius på 150 meter fra punktet på kartet.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Gulbrunt leirgods, grå glasur med koboltblå dekor, trolig hollandsk.

Funn av jernstokkanker.

Fornminne: Gravrøys, 4 m i diameter, 0,3 m høg. Utydelig i terrenget, uklart markert. Røysa er rund, oppbygd av middels store stein (ca 20 - 30 cm i diameter), med noen få stein i dagen. Mye stein er utkastet. Røysa er avflatet og bevokst med lyng og mose. Et furutre vokser i midten.

Gropa ligger 6 m S for fv 251 og ca 21 m Ø for der grusveg tar av mot Lundmoen. Den er kvadratisk i form, med bred og ujevn voll. Indre mål er 3,5 m, ytre mål 7,7 m, dybde 0,7 m. Svakt trekullblanda jord ble påvist med jordbor i bunn av gropa.

Tre kokegroper og to kokegroper eller ildsteder ble funnet under sjakting. Det er rimelig å anta at det finnes flere tilsvarende kokegrpoper mellom sjaktene

Tre fragmenter av et hulveikompleks, hvorav to løper i nord-sørlig retning langs en eiendomsgrense, og den tredje har startpunkt midt på det sydligste fragmentet, og løper fra dem og østover. Det tredje hulveisfragmentet løper i tillegg mellom to rydningsrøyser, gjennom et område med hustufter.

Registrering 2017: Feltet ble totalregistrert, det viste seg å inneholde 229 rydningsrøyser, enkelte av de største kan være fra nyere tid, 8 steinstrenger samt to tufter fra nyere tid.
Tekst fra 2004:Felt med rydningsrøyser, trolig nyere tid. Feltet utgjøres av minst 50 røyser. Røysene ligger delvis på beite- og dyrka mark, delvis i åpen til midels tett barskog. De varierer i størrelse fra ca. 2 til 10 m i diameter, og er 0,4-1 m høye. De består for det meste av jordblanda småstein med skrint vegetasjonsdekke. Enkelte av røysene er runde, toppede og tydelig avgrenset i form, andre er mer ujevne, flate og utflytende. Det er vanskelig å avgjøre alderen på røysene. Røysene som ligger i skog er mindre forstyrrede og kan være noe eldre enn de øvrige. Deler av feltet er verneverdig.

Innenfor det innringete området er det opp gjennom årene gjort div. funn av menneskebein. Funnene er kommet for dagen enten ved arbeid i potetland eller ved sandhenting. De er gjort av forskjellige eiere/ brukere. Lengst i N: Fornminne 1: Flatmarksgrav. I det lille vinkelformete potetlandet til brødrene Paul og Asbjørn Ditlefsen er det funnet "mindre menneskebein" ved dyrking av potet. Beina er slengt vekk. De ble funnet i den delen av det vinkelformet potetlandet, som er lengst i Ø-V retningen, og ligger nærmest (og tett ved) det utgravde gravfeltet på Føre (utgravd i 1955). Opplyst av kona til Paul Ditlefsen. Fornminne 2: Flatmarksgrav. I potetlandet like ved samme utgravningsfelt skal det være funnet krittpiper. Opplysning fra Sofia Arntsen, Føre. Fornminne 3: Flatmarksgrav. Midt mellom samme utgravnings felt og bekken (elva) som munner ut i S-ende av Føre-sanden (= -stranda), og et godt stykke inne på flaten mellom sjøen og Johanne Pedersens hus (funnstedet kan ikke fastlegges nøyaktigere) fant Edvard Pedersen (Johanne Pedersen's mann) i 1920 årene menneskebein og en skalle. Skallen huskes av "alle", fordi finneren satte den på en stake ute i marka, som skremsel. Edvard Pedersen er død. Opplysninger fra Sofie Arntsen. Fornminne 4: Flatmarksgrav. 30-50 m V-over fra den store røysa R11 skal det være synlig en del av en helle, og under der "klang det hult" da det ble slått på den med spett. Oppdaget under potetdyrking av Jørn Karlsen (Sofie Arntsens nevø) og far hans. Jørn K. bor på Melbu, men er hjemme på ferie. For mye gress og planter nå til å se heller. Jørn Karlsen lovte å sette en merkepinne/staur ved funnstedet, så plassen kan registreres i 1978. Fornminne 5: Flatmarksgrav. I kanten av Føresanden er det opp gjennom årene tatt en del sand til muring o.l. Her er kommet frem en del knokler under sandtakingen. Flere søkk synes fremdeles. Fornminne 6: Flatmarksgrav. Ca. 20 m NV for høyeste punkt på sandhaugen i S-enden av det utgravde feltet fant Jørn Karlsen knokler da han lekte der som barn. Fornminne 7: Flatmarksgrav. Mellom 20 og 33 m NV-VNV for samme høyeste punkt i sandhaugen ble det funnet en skalle for noen år siden. Den lå oppå marka. Ble gravd over igjen. Opplysninger fra kona til Paul Ditlefsen. ! I dette området har folk tatt sand inntil nylig, og kommer vel til å fortsette med det. Feltet er gitt vid begrensning siden det er umulig å fastlegge funnstedene nøyaktig. Mot S og Ø er begrensningen vid.

19 kullgroper, spredt over et relativt uniformt og flatt område