Per Fett: Nausttuft. Her er ein mur av meterstore steinar, 15 m lang, men nokon annan veggmur er i beste fall utydeleg, på sørsida 4 m frå. På begge sider av midtmuren er det rydda og der er tilsvarande to breie båtoppdrag frå V, det nordre på den andre sida av ein steingard. Den nordre støda er elles i bruk framleis, der ligg lunnar mot O. Passhøgda er høgst 2 m.o.h. 1997: Kontrollert av J. Aksdal, Hordaland fylkeskommune, som skriv: Tufta var i 1972 godt synleg og er tidlegare dokumentert av Fett. Ved synfaring av staden i 1997 var kulturminnet lite synleg. Området er noko oppdyrka og skogen er fjerna. Tufta er slik øydelagt gjennom bruk av området. Steinmuren som går tvert over tufta er der i dag, medan muren som skil naustet i to er lite synleg eller heilt borte på grunn av overflatedyrking, Me bør her dokumentera det som er att av kulturminnet og sikra data om denne typen kulturminne.

I prøvestikk 1 vart det avdekt restane etter ei jarnvinne. Jarnvinna teiknar seg som eit trekolhaldig lag med slagg og jarn. Ein del av jarnslagget hadde brent leirklining på utsida, noko som syner at dette truleg er restane etter ei jarnvinne for framstilling av jarn. Trekol frå lag 3 i prøvestikket er C14-datert til BP 1585 +/- 75, som gir kalibrert alder 410-560 e.Kr.

Beskrivelse fra lokalitet:
Frå Per Fett: Nausttuft, nedre ende om lag 1 1/2 m o. h. 27 m lang NNV-SSO, no 11 m brei. Nordenden er mura og viser tydeleg innvendig breidd 5 m. Nedetter kan ein sjå at langveggene og har vore mura. Prøvestikk 1942 (Per Fett) utan resultat. Frå Aksdal, 2004: Området nausttufta ligg i er i dag eit gamalt kulturminneområde med større tre og relativt tett lauvkrone. Ein har slik lite undervegetasjon og tufta er godt synleg. Ein må likevel ta stilling til omikkje fleire stuvar bør fjernast slik at presset på veggvollane ikkje vil øydelegge tufta meir enn idag.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Naustufta ligg vel tredve meter nordaust for gravflokken på Skarvasteinen. Den ligg på sandgrunn vel fem til åtte meter over havet, like aust for neset ved Skarvasteinen. Tufta er omlag tjuesju meter lang og ellve meter brei (ytre mål). orienteringa er nord-nordvest og sør - søraust. Dei indre måla er meir uvisse då veggvollane er mykje innpressa av store tre. Nordenden er oppmura stein funne lokalt, noko som gjer muren særs grov, mest som ei dynge. I same ende kan me sjå at breidda innvendig har vore omlag fem meter. Langsidene har og i fylgje Fett spor etter slik oppmuring, dette var i dag ikkje synleg. Fett har gjort undersøkingar her med prøvestikking, men dei gav ikkje funnn. Tufta står i dag i fare for å verta øydelagt av dei store trea som veks i og på veggvollane til kulturminnet. Ei tynning av trevegetasjonen må her sjåast på som primærtiltak.

Røysene er låge og knapt synlege. Under torva er det mykje hovudstor strandstein som ligg i to konsentrasjonar. Konsentrasjonane utgjer to røyser med eit tverrmål på vel 5 m. Høgda er ikkje større enn vel 1 m. I dag veks det lauvtrekjerr på begge røysene.
Polygon er justert i høve til kart frå registreringa november 1999 samband med plan for hyttefelt.

Røysa er rund og vel 7,5 m i tverrmål, høgda er vel 1 m. Den er bygd av løftestein og det er ingen teikn på søkk i røysa og den synest vera inntakt. Røysa er delvis overgrodd av lyng og einskilde furutre. Røysa ligg i eit mykje brukt friområde.

Frå Per Fett: Fk. 1/1-2. Steinkransar. Den eine er 4 m i tvm., den andre ligg 1 m i SSV og er 5 m i tvm. Inni kransen er det djupare. (Ross nr. 9). Frå J. Aksdal, 2004: Det var ved synfaring på Ramseidet ikkje råd å finna att steinringane. I området i dag er det storvaksen furuskog og gras, slik at steinringane ikkje er synlege. På sikt bør det verta undersøkt om dei registrerte kulturminna framleis finnes på staden, og i den samanhengen få dokumentert dei skikkeleg.

Frå Per Fett: "Langskipshaugen", langhaug bygd på naturleg grushaug, av stein og jord. Her er f. skipssaum i restar av eiketre, som Clement O. Skilbeck fekk, men dei finst ikkje no i hans samling. Geometri endra 10.03.2020 då det ikkje var heilt samsvar med innlagt geometri og reell plassering. Status endra frå uavklart til automatisk freda ut frå dei funnopplysingane som er i skriftlege kjelder. Storleik på haugen er endra ut frå flyfoto og lidarskanning og er ca. 53 x 22 meter.

Under befaringen på Landa i 1983 fortalte grunneieren Nils J. Landa at han og broren hadde kommet over slagg i jorden i forbindelse med nydyrking. I tillegg hadde de funnet heller samt kull og aske. Dette ble tolket som spor etter en ovn. Malmen som ble funnet hadde spor etter leirforing fra blester. Trolig dreier det seg her om rester fra en blester fra jernalder. Stedet ble ikke nærmere undersøkt.

Hustuftene er trolig tilknyttet handelstedet som var her.
Lengst mot NV:
Fornminne 1: Hustuft, rund, til dels uklart markert. Godt synlig i terrenget. Markerer seg som en fordypning. Ingen klare voller. Gressbevokst. Diameter ca 2 m, dybde 0,25 m. 6,5 m Ø for fornminne 1:
Fornminne 2: Hustuft, rund. Til dels uklart markert. Godt synlig i terrenget. Markerer seg som en fordypning. Ingen klare voller. Gressbevokst. Diameter ca 2 m, dybde ca 0,25 m. Ca 15 m SØ for fornminne 2:
Fornminne 3: Hustuft, rektangulær, dårlig markert, men godt synlig i terrenget. Lengde 5 m, bredde 2,5 m, høyde 0,3 - 0,5 m. Godt markert i Ø-enden, men skadet i V-enden, orientert ØNØ-VSV. Tegner seg som en kvadratisk forhøyning i terrenget. Ei SØ-NV gående grøft deler tufta i to. Gressbevokst, en del stein i dagen, særlig i tuftas VSV del. 4 m ØSØ for fornminne 3:
Fornminne 4: Hustuft, rund. Uklart markert, men tydelig i terrenget. Tegner seg som en fordypning i terrenget. Gressbevokst. Vegetasjonen har en noe annen farge enn terrenget omkring. Ei grøft går SØ-NV for tufta og berører den NØ kanten av tufta. Diameter ca 2,5 m, dybde ca 0,25 m. 12 m SV for fornminne 4:
Fornminne 5: Hustuft, rund, godt markert, tydelig i terrenget. Gressbevokst. Tegner seg som ei rund fordypning. Diameter ca 2 m, dybde ca 0,25 m. 5,5 m SSØ for fornminne 5:
Fornminne 6: Hustuft, rektangulær, godt markert, men noe utydelig i terrenget. Orientert NØ-SV. Tegner seg som en rektangulær forhøyning i terrenget. Gressbevokst. Lengde 5 m, bredde 2,5 m, høyde 0,1 - 0,3 m. 13 m VNV for fornminne 6:
Fornminne 7: Hustuft, rund, godt markert, tydelig i terrenget. Gressbevokst, diameter 6 m. Den er rund, men er skadet i den V-delen der veigrøfta skjærer gjennom den. Sannsynlig åpning i N. Vollens bredde ca 1,5 m, vollens høyde ca 0,2 m, dybde 0,2 m. 2 m SSV for fornminne 7:
Fornminne 8. Hustuft, rektangulær. Godt markert, nokså utydelig i terrenget. Tegner seg som en forhøyning i terrenget. Gressbevokst. Lengde 7,5 m, bredde 4,5 m, orientert ØNØ-VSV. 32 m S for fornminne 8:
Fornminne 9: Hustuft, rektangulær, dårlig markert, ganske tydelig i terrenget. Svært dårlig markert i SØ-enden. Gressbevokst. Tegner seg som en forhøyning. Lengde 5 m, bredde 3,5 m, høyde 0,1 m. 5 m NV for fornminne 9:
Fornminne 10: Hustuft, rund. Godt markert, lite synlig i terrenget. Diameter 4 m, høyde 0,1 - 0,35 m. Gressbevokst. Fordypning i terrenget med et lite søkk i midten, med diameter på ca 0,75 m, og dybde 0,15 m. 42 m S for fornminne 10:
Fornminne 11. Hustuft, oval. Til dels uklart markert, tydelig i terrenget. Gressbevokst, høyere vegetasjon inn i tufta enn ellers. Lengde 4,5 m, bredde 3,5 m, vollens bredde inntil 0,75 m. Orientert N-S. Sannsynlig åpning i N. 6 m S for fornminne 11:
Fornminne 12: Hustuft, rektangulær, godt markert, utydelig i terrenget. Tegner seg som en forhøyning i terrenget. Gressbevokst. Lengde 5,5 m, bredde 3,5 m, orientert Ø-V.
2022: Informasjon fra den slettede, tidligere geometriløse duplikatlokaliteten ID 17554:
Lokalitet 1. Lokaliteten Storneshamn var registrert tidligere (Munch 1979, ØK-1980). Antallet tufter er noe usikkert. Ved vår befaring kunne vi klart identifisere seks fra middelalder/nyere tid og en fra y.st.a. Den siste ligger betydelig høyere i terrenget enn de øvrige. Det er grunn til å tro at en del av tuftene rundt ruinen på strandflaten er fra middelalder/nyere tid, og går tilbake til 16-1700 tallet. Selve vika her er preget av lave strandvoller som i enkelte tilfeller kan se ut som rester etter veggvoller, men som er naturlige. Dette kan være årsaken til det divergerende antall registrerte tufter fra 1980 og 1984. Flere prøvestikk i området ga negativt resultat.
Orientering: På NV-siden av Storneset. Ca. 3 m N for veikryss ved våningshus gnr. 1/3. I kaiområdet.
Terrengbeskrivelse: N-S gående vik med ei slak strandvollslette. Tre ruiner i vika. Omgitt av bergknauser i NØ, Ø, S og SV. Havet i V og N. Lite nes i NV.

Frå Per Fett: "Storåkerhaugen", 15 m i tvm., 1,5 m høg. Grav 1 i mannslang helledekt hellekiste VNV-ONO nær midten, lagd på berg som var jamna med jord. B7907 I låg i eit lag kolblanda jord. Grav 2 lå like N for 1, helledekt kiste av reiste heller, truleg mannslang O-V. Her låg B7907 II. Ettergraven 1928 (Olav Espevoll). Grav 3 låg like austleg for grav 2. Her låg B7945. Her skal ha vore ei fjerde grav.