Kjelvik gamle kirkegård beskrives i 1750 som en liten, vel innhegnet kirkegård. Kirken skal etter tradisjonen ha stått inne på kirkegården (Holand 2005). Registrering 2005: Kirkegården ligger fint til og er omgitt av et gjerde av påler og kjetting. En eldre/opprinnelig kirkegårdsmur ses som inn mur/voll noe utenfor eksisterende gjerde. Flere gravstøtter er skadet/ødelagt og det finnes rester av enkelte trekors. En del graver er umerkede. Kirkegården er etnisk blandet.

Steinalderlokalitet funnet ved prøvestikking. Tilsammen ble det gravd 9 prøvestikk i området. Av disse var 6 prøvestikk positive. Lokaliteten avgrenses av berg i nord, i øst av en del stein og berg, i vest av negative prøvestikk og i sør av et vått myrparti.

60m V for Holegata: Rundhaug. Klart markert. Sterkt steinblandet. Grop i toppen som delvis er fylt med rundkamp. Mosegrodd og bevokst med bartrær. D 6m, h 0,5m.

Beskrivelse fra lokalitet:
Kistrandnes kirkegård ble vigslet i 1905 og er utvidet i 1956 og 1979. I 2004 fantes omkring 800 graver på kirkegården, bl.a. graven til noaiden Johan M. Kaaven (1834-1918) fra Indre Billefjord (Holand 2005). Registrering 2005: Kirkegården ligger fint til på en slette. Eldste del ligger mot øst og er preget av gjengroing. En god del av de eldre støttene er veltet/ikke vedlieholdt. Kirkegården er etnisk blandet.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Kistrandnes kirkegård ble vigslet i 1905 og er utvidet i 1956 og 1979. I 2004 fantes omkring 800 graver på kirkegården, bl.a. graven til noaiden Johan M. Kaaven (1834-1918) fra Indre Billefjord (Holand 2005). Registrering 2005: Kirkegården ligger fint til på en slette. Eldste del ligger mot øst og er preget av gjengroing. En god del av de eldre støttene er veltet/ikke vedlikeholdt. Kirkegården er etnisk blandet.

R1: Gammetuft, bogamme. 5 m i diameter. Tydelig tuft. Steinsatte voller, 20-40 cm høye, ca 70-90 cm brede. En del synlige steiner. Åpning i vollen i Ø. Árran under torva, ikke synlig, påvist med jordbor. Ligger på flat voll ved siden av bekk. Frodig med lyng, mose, bregner og bjørk. 10 m V for R1 ligger R2: Gammetuft, fjøsgamme. Ganske sirkulær, 4,5 x 5 m. Stein i vollene og i golvet. Kull jevnt over hele tufta, sannsynligvis brent ned. Bevokst med mose, lyng, vier og bregner. Litt gress og en einebusk. Vanskelig å bestemme hvor inngangen er, men høyst trolig i Ø eller V. 15 m SSØ for R1 ligger R3: Melkegrop, eller oppbevaringsgrop. 30-80 cm dyp. Indre mål: 1 m i diameter. Voll 1,2 m bred (bredest i NV). Gropa er ikke steinsatt. Innsig av vann i gropa. 6 m NNV for R2 ligger R4: Beingjemmer. To flate steinheller 2 x 2 m, med hulrom under. Under steinhellene ligger margspaltede bein. Her har man hatt en mer fast sesongbosetning. Dette var folk som ellers holdt til i Storvika, i Sørfjorden, og som tok med seg buskapen sin hit på sommeren, i tillegg til til å drive reindrift.

Beskrivelse fra lokalitet:
Lokaliteten består av en hulvei.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Hulveien i øst har en lengde på 11 m og en bredde på 0.9 m. Start og slutt på hulveien er vanskelig å avgrense, men det virker sannsynlig at veien går inn i Persbråtveien i øst. Den er relativ grunn og svakt markert. I terrenget går den parallelt med Persbråtveien ned en bratt skråning mot nordvest. Nederst i skråningen i et flatt terreng er ikke lenger mulig å følge hulveien.

Beskrivelse fra lokalitet:
Lokaliteten består av en røys med en grop. Beliggenhet, form og størrelse viser at det kan være ett gravminne.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Røysa er rund/ujevn i formen, ca 5.60 x 4.60 m orientert nord ¿ sør. Høyden er ca 0.40 m. Røysa har en noe uklar avgrensning og er svakt markert i terrenget. Den har en grop noenlunde midt i. Gropen er 1.25 x 1 m orientert nord ¿ sør. Gropen kan være en plyndringsgrop. I vest har røysa en liten ¿utstikker¿ som kan være rest etter utkast ved en eventuell plyndring. Det er i vest røysa er mest oppbygd. Her er det 4 ¿ 5 lag med stein. Steinen har en diameter på 0.20 ¿ 0.40 cm
Våren 2025: I forbindelse med hogst i området ble gravminnet befart,, men ikke gjenfunnet. Kartfestingen ligger i en skråning så den kan være feil kartfestet.

Røysfeltet består av 24 røyser med svært varierende størrelse. Det er et skille mellom de søndre gruppen med røyser og de nordre. De søndre har et klart yngre preg. De er mindre symmetriske, og det er større variasjon i steinen. De nordre, hvor de mulige gravrøysene ligger viser kartet at røysene er anlagt i en sirkel med et åpent område i midten, samt at avstanden mellom røysene er liten. Dette kan både være rydningsrøyser og/eller gravrøyser. Det er flere karakteristika ved røysene på dette feltet, som antyder at flere kan være gravrøyser. Røysene F3, F10, F12, F16 og F18 på R95219 har en tydelig fasong, og størrelsen på steinene i flere av røysene er relativt ensartet.
Kontrollregistrering 2017:
Den søndre delen av lokaliteten ble kontrollregistrert, og de enkeltminne som lå inntil 25 meter fra strømlinja ble målt inn og beskrevet. Denne søndre delen av lokaliteten ligger på en flate før terrenget heller mot nord-nordøst. Det ligger noen røyser på flaten, men de fleste av røysene i den sørlige delen ligger i det hellende terrenget. Selve flaten er preget av hogst. Det er kjørespor på flaten og den var ved kontrollregistreringen tett bevokst med bringebærkjerr, gress og mindre løv- og bartrær. Den ene av røysene, F24, er skadet av kjøring på lokaliteten. I skråning var det ikke hogd og her var det mindre undervegetasjon, men betydelig mer bevokst enn ved registreringen i 2005. Det ble registrert to nye rydningsrøyser ved kontrollregistreringen. Det var varierende innmålingsforhold under kontrollregistreringen.