Aktivitetsområde med til sammen ni nedgravninger i dyrket mark ca 15 m vest for E6 og ca 70 m sør for Seterveien. Området ligger på en åpen slette/ mo og kun 50 m nordvest for R96131. R96136 var i utgangspunktete klart synlig i den pløyde åkeren som et markert sort og fett lag iblandet mye kull. Ved avdekking ble det påvist til sammen 9 strukturer/ nedgravninger. Nedgravningene ble opprinnelig tolket som restene etter en kullmile, og aktivitet knyttet til brenningen av mila. Kullmila ser ut til å ha flere bruksfaser. I tilknytning til mila ligger det også et ildsted. Kullprøver fra dette ildstedet og fra en av fyringsgropene rundt kullmila daterer begge strukturer til perioden 1300-1440 e. Kr dvs. middelalder. Kullmilene er tidligere utelukkende datert til nyere tid, og en middelalderdatering er derfor meget overraskende.

Frå Per Fett: "Sorsetehilleren. Hola er 4 m brei i opninga, men 5,5 m på det breiaste og 9,6 m djup. Ho er 2,2 m høg framme, taket skrånar ned til 0. Framfor inngongen er det i ny tid bygd ein låg mur. Utgraven 1914 (Anathon Bjørn) etter prøvestikk 1913 (Th. Frølich). Bilete: Bjørn 1914 fig. 1. Frølich 1916 fig. 10. Frølich 1924 fig. s. 29-31, 505, 511. Kulturlaget var berre ei stripe langs opninga, eit par meter djup. Der var kol og brend stein, men ikkje bålplass - den kan vel vere øydelagd av sauetrakk seinare. Herfrå er B 6729 og B 6755." Helleren ble igjen registrert i 1983 og i mai 1984, denne gang på bakgrunn av Vegkontorets søknad om frigivelse av helleren i forbindelse med planlagt utnyttelse av terrassen til grustak. 75 m SØ for helleren, ca. 3 m innenfor terrassekanten, ble det lokalisert en 2-5 cm trekullforekomst i en grunn, nærmest sirkulær forsenkning i terrenget med tverrmål på ca. 1,5 m. Andre førhistoriske kulturspor ble ikke påvist på terrassen (Olsen 1984). I juni 1985 ble helleren utgravd. Det ble gravd 4 ruter a 1 m for hånd. Disse ble lagt som ei sjakt vinkelrett på steinmuren i åpningen av helleren. Sjakta ble senere forlenget ut av helleren 7-8 m. I en den av sjakta ble det gravd et dypt hull med gravemaskin for å få klarlagt stratigrafien. Innerst i helleren ble det gravd to kontrollruter på ca. 0,5 m. Det ble funnet relativt store mengder med bein, både brente og ubrente. Det ble observert en økende andel med brente bein dess dypere ned i lagene en kom. Totalt ble det funnet 1650 beinfragmenter. Av oldsaker ble det funnet glassert keramikk, saks, spinnehjul, knivdeler (?), bryner, bronseblikk, skinnpung, kleberskår, flint/kvarts og ei lita sølvhekte (tapt).

Røys. Ho er 5 m i tvm. og låg, mosegrodd. I midten er eit sår, då ho "formodentlig har været udgravet for længere tid tilbage". NB: Hustuft, ligg halvtanna hundre meter i NO, oppunder 2. vegsving. Den gamle stigen til Fossen går 10 - 20 m nedanfor. Alder uviss, men knapt førhistorisk som tufta nå ser ut.

Røys. Ho er 10 m i tvm. og ein snau meter høg om ein reknar med knausen ho ligg på. Ho er bygd med ein stor naturstein i austre kant, dekt med tynn grastorv.

Lengst V på brinken av den bratte elvebredden: 1. rundhaug av grus. Uklart markert, men tydelig i terrenget. Jevnt avflatet form. Sentrumspartiet ganske flatt med jevnt avrundede sider bortsett fra i S, der elveskjæringer har tatt litt av haugen. Gressbevokst med bjørketrær og noe løvkratt. D 7m, h 0,4m. Kant i kant. Ø for 1: 2. Rundhaug av grus, toppet. Overpløyd. Svært tydelig i terrenget. I toppen en N-S-gående sjakt, l 3,5m, br 1m, dybde 0,5m. Sidene jevne bortsett fra mot S, hvor elvekanten skjærer av ytre kant. Noen større bjørker med litt løvkratt og tynn bunnvegetasjon. D 14m, h 1m. 0,5m SØ for 2: 3. Likesidet trekantet gravhaug med hjørner i N, Ø og V, muligens opprinelig rund. Klart markert med antydning til fotgrøft i NV og NØ. Tydelig i terrenget, avflatet form. Liten sentrumsforsenkning og S-siden rast ut i elva. Gress- og lyngbevokst med noe løvskog. Tvm 6m, h 0,4m. 0,5m NØ for 3: 4. Rundhaug av grus. Markert i V - ellers ødelagt ved utrasning i S-SV og SØ, noe overpløyd i N. Svært tydelig i terrenget. Toppet form. I sentrum Ø-V-gående rektangulær, mindre forsenkning som fortsetter i N-S-gående vag sjaky. Mindre dolp i V-side. N-side påkjørt kvist i senere tid. Tett løvskogbevokst, sparsom bunnvegetasjon D 18m, h 2m fra NØ. På samme jorde som haugen ligger , er funnet flere jernslaggbiter spredt over et større område.

Heller. Her er 3 - 4 små hellerar, den største øvst og 100 m frå vatnet. Han er 10 - 15 m lang, 5 m høg, 3 m djup, opning mot VNV. Botnen grasgrodd. Prøvestikk har gitt kol.

Heller. 10 - 12 m lang, 4 m høg, 2 m djup, opning mot SV. Botnen grasgrodd. Ingen funn.

Område med 6 fangstgroper, 17 kullgroper og tre forstyrrede jernfremstillingsplasser

Rundhaug. Ganske klart markert. Avflatet i toppen. Noe avpløyd i SØ - her noe stein i dagen. Gress, lauv- og furutrær i kanten. D 7m, h 1m.

Lokaliteten er naturleg avgrensa i S og V av ein bergtopp, av ein kolle i NV til NA, og i SA kor flata skrår brattnedover. I alt er det tatt 12 prøvestikk i området, der 5 var funnførande. Den reelle avgrensinga av lokaliteten er ved ps 1, 2 og 3; dette utgjer ei utstrekning på 150 - 200 m2. Det vart gjort 57 funn på lokaliteten. Dateringen er truleg overgangen mellom eldre og yngre steinalder.