Steinalderboplass.

steinalderboplass. Unøyaktig stedfesting. OBS! Registreringsmetode er ukjent, men dette er ikke noe alternativ i Askeladden. Derfor lagt inn "prøvestikking" for å kunne lagre registreringen. Det er dessuten ukjent om registreringene er synlig på markoverflaten. Registreringen inneholdt kun navn på sted samt "steinalderboplass".

Feltet består av minst 10 steinblandede rundhauger. De er alle unntatt en, uklart markerte, men likevel tydelige i terrenget. Samtlige, med unntagelse av den ene, har grunne groper i toppen eller sidene. Den ene haugen nevnt foran ligger i feltets Ø-del og i N-kant av hugstfeltet. Den er klart markert med en fotkjede av rundkamp mot S og V og bygget av meget grov rundkamp. Urørt. D 6m, h 0,5m. Alle haugene er temmelig tett bevokst med mindre og større gran- og furutrær, som vanskeliggjør en fullstendig oversikt over feltet. Således har statsstipendiat Erling Johansen, Kråkerøy, sett 10 hauger, mens det ved registreringen i 1965 bare kunne finnes 6. Haugenes d 5-13m, h 0,3-1m. Langs den S-forliggende skogsvei fortalte eieren, Sverre Hauge, at han under grustaking har funnet flere groper fyllt med trekull og skjørbrent stein, inntil 1m i d og 1m dype. Mai 2024: PEG og TRYCI. Befaringer i forbindelser med arbeider ved Borredalsdammen. Mai 2024: PEG og TRYCI. Befaringer i forbindelser med arbeider ved Borredalsdammen. kun 4 gravhauger lot seg påvise, det har neppe vært flere. Terrenget var stort sett åpent etter hogst og gravfeltet var ikke tilgrodd.

Ø for, men tett inntil den markerte Ø-kanten av bergryggen 3 rundhauger. Lengst mot NNV: 1. Rundhaug, delvis klart markert, men enkelte steder skjult av vegetsjon. Består av stein, dekket med jord og sand. Toppen flat. I midten rund grop d ca 2m, dybde ca 0,5m. Haugen er tett bevokst med eikekratt og noe småosp. Lyng og gress i bunnskiktet. D ca 6m, h ca 0,5m. Ca 4m SSØ for 1: 2. Rundhaug, klart markert med fotgrøft fra NV-Ø. Resten av haugen er skjult pga sterk bevoksning. Fotgrøftens br og dybde vanskelig å måle. Synes å bestå av sand, grus og stein. I SØ-kant nedgang til et hi. I midten gjengrodd rund grop, d ca 1,5m, dybde ca 0,5m. I S og Ø er haugen tett bevokst med gran, asp, eik og løvkratt. På resten av haugen mindre busker, av samme treslag. Gress i bunnskikt. D ca 12m, h ca 1,6m Ca 14m SSØ for 2: 3. Rundhaug, klart markert med gjengrodd,kvistfylt fotgrøft. Består av samme materiale som haug 2. Toppartiet er flatt. I midten en rund grop d 1,5-2m, dybde ca 0,75m. Meget tett bevokst unntatt i V. Mest gran, ei furu. I S-SV ospe- og eikekratt. I V en del døde løvstammer etter sprøyting, dessuten bregner og bringebærbusker. Gress i bunnskikt. D 10-11m, h 1,2-1,5m. En kraftlinje går mellom haug 2 og 3. Her står det også en dobbeltstolpe, uten nummerering. Haug 2 ses på flyfoto.

Rundhaug. Forholdsvis klart markert, stor, toppet. Jord- og steinblandet, bygget av stor rundkamp. Krater i midten, d 3-4m, dybde1-1,4m. En god del stein stikker i dagen særlig i Ø og SØ, dessuten i krateret. Oppå haugen i NV ligger en haug med kvist og kvast. Haugen er overtorvet og bevokst med mose, litt gress og lyng. I S ingen bunnvegetasjon. Furutrær i S, i N grantrær. D 12m, h 2m. Haugen kalles Stor-Elihaugen.
Kontrollreg. feb 2023, Viken fk, TC: Beskrivelse ok. Tilstand rimelig uendret. Trolig noe større enn 12 m, i alle fall N-S retning. Noe av Ø kant har trolig blitt spist av veien/veibyggingen. Haugen utnytter den naturlige bergknatten, så noe vanskelig å avgrense.

På berg: Rester av rundhaug. Klart markert. Jord- og steinblandet. Tegnerseg som en rund voll. Midten er sekundært fylt med mindre mellomstor bruddstein. Haugen er gresskledt. Ingen vegetasjon på bruddsteinene. Vollens bredde og indre dybde ikke målbar grunnet fyllmassen. D 3m, vollens h 0,5m, røysens h 0,6-0,8m.

Rundrøys. Forholdsvis klart markert, sterkt overtorvet. Bygget hovedsakelig av mellomstor bruddstein, men også noe rundkamp. Røysens Ø-del for det meste skjult av kvist. Urørt ? D 7m, h 0,4m. Påvist av Kristian Strømshaug, 1640 Råde.

1968: Gravfelt, inkluderer 8 gravhauger. Se hvert enkeltminne for 1968-beskrivelser.
2020: Gravfelt, inkluderer 14 gravhauger og 1 seinsetning. I følge 1968-beskrivelse ble ikke enkeltminne 3 observert, og har følgende ikke geometri. Denne skulle vært ved enkeltminne 4. Samtlige enkeltminner har fått kartfesting, grunnet manglende geometri. Ca. 60m SØ for enkeltminne 6 lå et separert gravfelt, ID 39208 med 3 enkeltminner. Lokaliteten ble inkludert i ID 9798, og enkeltminnene fikk ny kartfesting, grunnet manglende geometri (enkeltminne 9-11). Det ble i tillegg nyregistrert 4 gravhauger (enkeltminne 12-14) og 1 steinsetning (enkeltminne 15).

1967: Kollen er stupbratt i N, V og S. Bare fra NØ-siden er det mulig å komme opp til det småkuperte, men lette lendet på topplatået. Fra NNØ fører en forholdsvis slak, naturlig oppgang i en kløft dannet av høye bergskrenter, opp til bergplatået. Like under toppen av kollen løper en hylle langs hele Ø-siden. Det er oppstigningen i NØ og hele Ø-siden som murene sperrer. Selve oppgangen, på NØ-siden, er beskyttet av 2 murer med mye stein, hver med søkk eller åpning for stien som kommer opp gjennom kløften. I den S-re del av Ø-siden løper de 2 murer sammen til én, ogetter murrestene å dømme har muren her hatt mindre steininnhold. Murene er bygd av bruddstein av den bergarten som fins både i fast berg og i blokker på den fjellsprengte, knudrete kollen. Murene er plassert i overkanten av nokså bratt skråning og er utrast nedover hellingen. De kan tydelig følges hele veien, men er i svært dårlig forfatning. De 2 murene i NØ, der kollen er lettest tilgjengelig, har på begge sider av åpningen stor bredde og vanskelig målbar høyde da de ligger sammenraste og utflytende.Murene er ikke overgrodde selv om steinene er lav- og moseflekkete. 1. Øvre murrest fra N:Muren kan følges fra den stupbratte skrenten i N i SØretning. Det er mye stein i den sammenraste muren som har br inntil 7m. På innsiden kan muren være ca 1m høy, men flere steder knapt målbar, da den er rast ned i skråningen. Etter 30m i SØ-retning, en åpning på 3m i muren. Herfra fortsetter den i samme forfatning ca 30m i ØSØ-retning til det punkt der den nedre, Ø-ligere mur løper sammen med den. 2. Den nedre Ø-ligere mur begynner likeledes fra det punkt der skrenten stuper bratt i N, men ca 35m NØ for øvre mur. Herfra løper den ca 35m i SØ-retning fram til et 3m bredt avbrekk, tilsvarende det i øvre murrest. Deretter klatrer muren ca 15m S-over til den løper sammen med øvre mur. I likhet med øvre mur, er også nedre mur på begge sider av åpningen ): N og S for avbrekket svært bred og inneholder mye stein. 3. Resten av Ø-siden på kollen og derved beskyttet av én enkelt mur i ca 35m's lengde, fram til stupet i S. Skråningen er her brattere og murresten inneholder atskillig mindre stein enn den N-lige delen der stien fra NØ kommer opp. 4. I litteraturen nevnes en steinsamling på toppen av kollen. Løs bruddstein ligger spredt flere steder. Den største samling av slike stein som fantes ved registreringen, ligger ca 20m S for åpningen i øverste mur. Dette er ikke gravrøys, men heller et tilfeldig "steinlager" oppe på selve kollen. På selve bergplatået hadde en antagelig ingen tilgang til vann, men jordene som grenser til borgfjellets V-side kalles "Vassengene". Disse var tidligere et tjern.
2022: Forsvarsanlegg. Bygdeborgen ligger på en kolle, lokalisert sentralt på en større ås. Kollen er orientert N/S-retning, og er tilnærmet ovalformet med ujevn topplatå (enk.1). Borgen er avgrenset av loddrett stup i S, bratt skråning i V og Ø, og går slakt ned i retning N. Muren (enk.2) avgrenser platåets N-del, mens en parallellmur (enk.3) ligger ca. 20 m lengre ned i skråningen. Høyeste punkt er 100 moh, og det laveste punkt er 70 moh. Tilsvarer en høyde på 30 m. Forsvarsmuren har en totallengde på 136 meter.

Rundhaug. Forholdsvis klart markert, jord- og steinblandet. Bygget av mellomstor rundkamp og bruddstein. Overflaten noe nedtråkket, synes ellers urørt. Gressbevokst. D 6m, h 0,6-1m.