Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lokalitet 18 ligger 10m o. h. på en forsenkning i lett SV hellende flate helt V i Sone SV. Den er definert av ett funnførende prøvestikk og avgrenset av en stigende vegetasjonsdekket bergrygg mot N-NØ. Mot Ø fra det positive stikket er avgrensingen definert av to negative prøvestikk og stigende terreng. Mot S av faller terrenget ned mot et drag med tykke torvforekomster. Mot V stiger flaten og blir skrinn med partier av berg i dagen. Like Ø for lokaliteten ligger 3 steinalderlokaliteter (Lok 15, Lok 16, Lok 17) på samme høyde over havet rundt et større myrbasseng som draget nedenfor Lok 18 leder inn til. Vegetasjonen på lokaliteten består av røsslyng og torvdekke. Fra funnområdet er det fritt utsyn ut til storhavet mot V. Lokalitetens størrelse er beregnet til 313m2. Stratigrafi Kun ett positivt prøvestikk ble registrert og stratigrafien bestod av 25cm torv over et 20cm lag bestående av lysbrun sand, etterfulgt av et brunt grusholdig sandlag. Det er avgrenset av berg ca 85cm ned i prøvestikket. Det ble gjort funn i alle bøttelag i prøvestikket. Funn og funnsammensetning Det ble totalt påvist 5 avslagsfunn i det funnførende prøvestikket HJ94. Alle funnene var avslag av flint. Ingen av funnene hadde tidsdiagnostiske trekk som kan være med å datere lokaliteten. Alle funnene synes å ha vært brent. Tolkning Funnmaterialet viser en total dominans av flint. Materialet er magert og diagnostiske funn er ikke påvist. Lokaliteten vil ifølge tilgjengelige strandlinjekurver kunne dateres til senmesolittisk tid ca 6000BP hvis en bruker strandbundenhet som kriterie. Med en hevet vannstand vil lokaliteten ligge fint til ved inngangen til et innelukket sund og i nærheten til andre lokaliteter som er datert til samme periode (Lok 15, Lok 16, Lok 17). Ut fra en samlet vurdering blir lokaliteten datert til senmesolitikum.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensning Lokalitet 19 ligger ved Korssundet NØ i Sone NØ. Funnområdet som er definert av ett funnførende prøvestikk ligger, ca 8-9m.o.h på vestsiden av en større myrflate som heller svakt mot V. Den er avgrenset av berg og bergnabber i N, S og V. N og NV for lokaliteten heller terrenget forholdsvis bratt ned mot sjø. Et hjortetråkk går mellom bergnabbene i denne retningen. Mot Ø fortsetter flaten og strekker seg bort mot en gravrøys. Lokalitetsflaten er dekket av røsslyng, mose og einer. Terrenget rundt lokalitetsflaten er gjennomgående mer kupert, med markerte bergkoller som helt eller delvis er dekket av lyng, mose, einer og noen løv- og bartrær. Lokalitetens størrelse er beregnet til 845m2. Stratigrafi Det ble gravd ett manuelt prøvestikk og flere med maskin. Det manuelle prøvestikket som er lokalisert NV på flaten viste seg å være funnførende (TKS1). Funnet ble påvist i grusmasser under 85cm tykke torvmasser. Noen kullfragmenter i overgangen mellom torv og gruslag. På grunn av de tykke torvmassene ble ikke prøvestikket avgrenset vertikalt. Totalt ble ni prøvestikksjakter åpnet med maskin på flaten, men alle var funntomme. Tykkelsen på torven varierte frå 90-200cm. Grunnest var torvdekket frampå flaten i V ved det funnførende prøvestikket. Under torvlaget bestod massene gjennomgående av grågrønn sand og steril slit. Funn og funnsammensetning Lokaliteten er definert på bakgrunn av ett avslagsfunn i bøttelag 2 i prøvestikk TKS1. Avslaget i grå flint, har coretex på en kant og er brent (krakelert). Det er vurdert som sikkert slått men uten diagnostiske trekk. Tolkning Lokaliteten er definert på kun ett avslagsfunn. Avslaget er vurdert som sikkert slått. Flaten rundt funnet ble undersøkt intensivt med flere maskingravde sjakthull med prøvestikk uten at det ble påvist flere funn. Svært tykt torvdekke på lokaliteten gjorde imidlertid registreringen metodisk utfordrende. Funnet ble gjort 1m under torvdekket på et nivå ca 8m o.h. Ut fra en samlet vurdering og på bakgrunn av det magre funnmaterialet lar det seg ikke gjøre å datere lokaliteten mer presist enn til steinalder.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lokaliteten ligger like ved sjøen helt N i Sone NØ på ca 1m.o.h. Den ligger på en liten flate som heller svakt i nordlig retning mot en mindre N-gående vik. Kvernhuselva renner gjennom lokaliteten og ut i sjøen innerst i viken mot N. Kvernhuselva avgrenser lokalitetsflaten mot Ø og delvis mot N. Både i N og S er lokalitetsflaten avgrenset av bergkoller. Mot V stiger terrenget. Lokaliteten er avgrenset av negativt prøvestikk i denne retningen. Flere negative prøvestikk er gravd i nær tilknytning til lokalitetsflaten i V, Ø og SØ. Vegetasjonen er preget av røsslyng, einer og enkelte ungtrær. Områdene rundt lokaliteten er ellers preget av myrlendt terreng, koller med berg delvis synlig i dagen, og partier med lyngdekkete flater. Lokalitetsflaten er beregnet til 420m2. Stratigrafi Torvdekket over løsmassene i de funnførende prøvestikkene var omkring 30cm tykt. Under torven var det i prøvestikk KT9 sand og grusmasser, større steiner og mye forvitret berg mot bunn. I prøvestikk SLB104 ble et lys brunt grusblandet lag (lag 2 i prøvestikkskjemaet) avløst av et brunt hardpakket sand/gruslag (lag 3). Under her ble det påvist et flintfunn i toppen av en løsere grusmasse med enkelte nevestore stein (lag 4). Prøvestikket ble avgrenset vertikalt av et sandlag hvor det ble gjort funn av skjørbrent stein (lag 5). Det dreier seg antagelig om en transgredert situasjon hvor lag 3 i prøvestikk SLB104 representerer overleiring av et funnførende lag i forbindelse med tapestransgresjonen. I de negative prøvestikkene TKS7 og TKS8 ble det påvist skjørbrent stein i løsmassene under torven. Siden lokalitetsområdet var utilgjengelig for maskin ble alle prøvestikk foretatt manuelt. Dette gjorde dokumentasjonsprossen utfordrende med dype prøvestikk og vannsig. Funn og funnsammensetning Lokaliteten er definert av to flintfunn i prøvestikk SLB104, TKS9 og av funn av flere skjørbrente steiner. Den skjørbrente steinen ble funnet i negative prøvestikk (TKS7, TKS9) like V for de funnførende stikkene. Til sammen ble det tatt fem prøvestikk på lokalitetsflaten. Det ligger negative stikk både Ø og V for de funnførende prøvestikkene i sentralområdet av lokaliteten. Funnmaterialet er magert men en mikroflekke i flint funnet i prøvestikk SLB104 kan representere et daterende element til mellom-senmesolitikum. Mikroflekken er patinert. Det ble også funnet et vannrullet avslag i flint med smale negative avspaltninger som antyder mikroflekketeknikk i prøvestikk TKS9. Tolkning Det ble ikke påvist egnet materiale for 14C-datering av lokaliteten. Funnene fra Lok 20 er gjort ca 1m o.h. og tilgjengelig strandforskyvningskurve for Lutelandet viser at det tilsvarer ca 6-7m under tapes maksimum. Hvis man benytter en margin til samtidig vannflate på ca 2m vil en grov bakre strandlinjedatering gi omkring 8000-8500 BP. Funnmaterialet er beskjedent men funnene må sies å ha dateringsdiagnostiske trekk til mellom-/senmesolitikum representert ved mikroflekke og et avslag med mikroflekkeavspaltninger. Begge funnene er patinert og kjernefragmentet er tydelig vannrullet. Dette støtter antagelsen om en transgredert situasjon. Ut fra en samlet vurdering dateres lokaliteten til mellommesolitikum.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lok 22 er påvist SØ på Lutelandet i Sone SØ ved Dyrtopp. Den ligger ca 2-4m o.h. innerst og lengst mot nord innenfor et langstrakt og sørvendt drag som ender i en sørvendt vik i S. Lokalitetsflaten er dekket av myrlendt gress/torv og med til dels tett forekomst av ungtrær. Terrenget i draget heller svakt mot sjøen og viken mot sør. Helt og delvis vegetasjonsdekket, stigende terreng med bergkoller utgjør markante topografiske avgrensinger både mot Ø og V. Flaten i draget er skjermet fra alle vindretninger. På grunn av til dels svært tykk torvdekning ble flesteparten av prøvestikkene foretatt ved hjelp av gravemaskin. Lokaliteten er definert på bakgrunn av fire positive prøvestikk med til sammen 6 funn. Avstanden mellom det funnførende prøvestikket lengst N og det som ligger lengst mot S er ca 40m. Lokaliteten er avgrenset topografisk og av negative prøvestikk i alle himmelretninger. Det ble totalt gravd 27 prøvestikk på flaten. Litt høyere i terrenget, like ovenfor flaten mot V-NV ligger Lok 1 og 9. Estimert lokalitetsflate er satt til 717m2. Stratigrafi Torvdekket på lokaliteten var tykt og varierte fra 30 til over 100cm. Stort vannsig i stikkene gjorde dokumentasjonen uoversiktlig. Under torvdekket var det sand og grusmasser med en del nevestore stein. Stedvis ble det påvist kullfragmenter i overgangen mellom torvlaget og sand/grusmassene. I fem av prøvestikkene (TKS22, TKS23, TKS24, SLB 113, SLB114) ble det påvist en torvprofil under et sandholdig gruslag, men over strandgrus. Dette kan tyde på en transgresjonssituasjon. Funn og funnsammensetning I funnmaterialet er det ikke påvist diagnostiske redskapsfunn eller daterende trekk. Råstoffsammensetningen viste fire avslagsfunn av flint, ett av kvarts og ett av bergkrystall. To flintavslag, ett fra prøvestikk TKS22 og ett fra KTx139, var vannrullet og patinert. Tolkning Ettersom det ikke ble samlet inn materiale til 14C-datering fra lokaliteten og funnmaterialet ikke viser diagnostiske trekk bygger datering utelukkende på lokalitetens plassering i landskapet og høyde over havet. Lokalitetens plassering innerst i en lang skjermet bukt med le fra alle retninger gir gode betingelser for preferanse mot strandbunden tilpasning. Den lokale strandforskyvningskurven for Lutelandet viser at funnområdets plassering ca 2-4m o.h. tilsvarer ca 5m under tapes maksimum. En margin til samtidig vannflate på ca 2m vil grovt gi en bakre strandlinjedatering på omkring 8000BP. Lokaliteten kan dermed ha vært transgredert, noe vannrullet materiale og en torvlinse som ble påvist mellom gruslagene i profilen i flere prøvestikk indikerer.

Rundhaug. Toppet. Klart markert mot V-N. Går i ett med terrenget i SØ-S. Meget tydelig i terrenget. Haugens side og terrassekanten skråner bratt ned mot elvekanten. Tykt gresstorvdekke. Omgitt av trær i N-S-Ø. D 30-32m, h 3,5-3,7m. I kanten av terrassen mot SV, spor etter kjellertomt. Gammelt veifar går fra denne i retning NV mot gården på V-siden av bergdraget. Langs veien, 30-50m V for haugen, rektangulær hustomt. Begge disse er fra nyere tid.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lok 23 lå på en flate ca 3-4m o.h helt SØ i Sone SØ like Ø for Dyrtopp. Den var definert på bakgrunn av 10 prøvestikk hvorav ett var funnførende (TKS51). Lokaliteten lå midt i et Ø-V gående drag som endte ut i sjøen mot Ø og i daldraget hvor Lok 22 ble funnet mot V. Lokalitetsflaten var gjennomgående dekket av myrlendt gress og torv i tillegg til ungskog av bjørk. Lokalitetsflaten helte svakt mot sjøen mot Ø. Både mot N og S var draget topografisk avgrenset av vegetasjonsdekkete stigninger og bergkoller. Det funnførende prøvestikket lå S for, og tett inntil en lav bergknaus som var dekket av lyng og einer. Et par meter bakenfor bergknausen mot N steg terrenget bratt med bergkoller. Mellom bergkollene og den lave bergknausen ble det tatt to prøvestikk som begge var negative. Lokaliteten ble avgrenset av negative stikk i alle himmelretninger. Estimert lokalitetsstørrelse er satt til 605m2. Stratigrafi Det var tykke og våte torvforekomster i området slik at alle prøvestikk ble tatt ved hjelp av maskin. Løsmassene under torven bestod av en kombinasjon av grus og sand med noe stein som virket marint avsatt. Funn og funnsammensetning Funnmaterialet består av kun ett hengslet og patinert flekkeliknende flintavslag fra bøttelag 2 i prøvestikk TKS38. Flintavslaget er patinert og vannrullet. Det er ikke mulig å utlede diagnostiske trekk ved funnet. Tolkning Selv om flintfunnet er tolket som sikkert kulturelt produsert er det langt fra tilstrekkelig for en typologisk dateringsvurdering. Det finnes heller ikke materiale for 14C-datering av lokaliteten. Et forsøk på datering må dermed bygge på funnets plassering i landskapet. Funnstedets plassering på en flate i et skjermet drag som ender opp i sjøen ved inngangen til Korssundet må sies dekke mange lokaliseringskriterier for steinalderlokaliteter. Funnmaterialet er imidlertid for spinkelt til å dateres nærmere enn til steinalder. Høyden over havet på 3-4m gir en mulig bakre dateringsramme til omkring 8000 BP. Lokaliteten kan være transgredert.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lokaliteten ligger ved Lutetun like Ø for Sone NØ ved Korssundet. Den er definert av ett funnførende prøvestikk på en liten flate omkring 5m.o.h., like ovenfor, og NV for to båtnøst ved sjøen. Lokalitetsflaten er dekket av gress og delvis omkranset av bergknauser med lyng, og mye løvtrær. Lokalitetsflaten heller svakt mot NV, mens den i S heller bratt ned mot nøstene og sjøen. I denne retningen er det spor etter en kjerreveg ned mot nøstene. Kjerreveien og grøfting i forbindelse med drenering til slåttemark har forstyrret undergrunnen i området. Både i N, Ø, SØ og V er lokalitetsflaten topografisk avgrenset av berg. I tillegg til topografi avgrenser negative prøvestikk lokaliteten mot NV og delvis mot NØ. Videre i retning mot NV er det tatt en rekke negative prøvestikk som ikke er med på lokalitetsskissen. Lok 24 ligger kun ca 10-12m Ø for Lok 25, men 3-4m høyere i terrenget. Beregnet utbredelse av Lok 24 er satt til 34m2. Stratigrafi Som nevnt er lokalitetsflaten forstyrret i forbindelse med en gammel kjerrevei som har gått gjennom flaten og av grøfting i forbindelse med drenering av området til slåttemark. Antagelig har det vært påfyll av masser i forbindelse med dette arbeidet. I tillegg har det vært utstrakt avsviing av terrenget som har avsatt mye kull i undergrunnen. Stratigrafien i prøvestikkene viste at det var ca 20cm torv over et kullholdig svart matjordlag. Under jordlaget var det brun grusholdig sand med kull som gikk over i et rødbrunt sandlag som inneholdt kull øverst. Stikkene ble vertikalt avgrenset av steril, brungul silt/sand. Funn og funnsammensetning Det funnførende prøvestikket (TKS51) inneholdt ett flintavslag i bøttelag 2. Avslaget var brent men hadde ingen tidsdiagnostiske trekk. Tolkning Det er ikke mulig å tidfeste lokaliteten ut fra typologiske trekk ved funnet. Kullfragmentene som ble påvist i rikt monn i undergrunnen anses for å være i en for usikker kontekst for 14C-datering. En kan heller ikke utelukke at flintavslaget har blitt tilført sekundært i forbindelse med arbeidet med kjerreveien og/eller jordarbeid. Selv om det er høydeforskjell ligger lokaliteten kun ca 10m fra den mer funnrike Lok 25. En kan således ikke utelukke en sammenheng. Ut fra en samlet vurdering dateres lokaliteten til steinalder.

Lokalitetsbeskrivelse og avgrensing Lokaliteten ligger ved Lutetun Ø for Sone NØ ved sjøkanten langs Korssundet. Den er definert av to funnførende prøvestikk (SAD100, KT176) på en liten jevn flate, mellom to båtnøst, omkring 1-2m o.h. Lokalitetsflaten er gresskledd, mens område rundt er preget av bergknauser som er helt eller delvis dekket av vegetasjon i form av lyng, mose, einer og løvtrær. Topografisk er flaten godt avgrenset i alle himmelretninger, av nøst mot N og S og av bergknauser mot V og Ø. Mot Ø ligger lokalitetsflaten dessuten få meter fra svaberg og sjøen. SV på flaten går en sti, tidligere en kjerrevei (pers.med. Egil Lutetun), som leder opp til Lok 24. Ettersom lokalitetsflaten er godt topografisk avgrenset ble det kun tatt to prøvestikk som begge var funnførende. Lokalitetens utbredelse er estimert til 68m2. Stratigrafi Arbeid i forbindelse med kjerreveien, jordarbeid og drenering i området har antagelig forstyrret lokaliteten til en viss grad. Et høyt innhold av kullfragmenter som antagelig stammer fra utbredt avsviing av området i historisk tid ble påvist i prøvestikkene. Profilen i prøvestikkene viste en stratigrafi bestående av 20cm torv som var deponert over en 20cm tykk svart, svært kullholdig sand/humusmasse. Under denne var det 5-10cm, brun og grusblandet sandmasse som gikk over i kompakt silt. Prøvestikkene ble vertikalt avgrenset av berg. Funn og funnsammensetning Et løsfunn som antagelig stammer fra flaten ble innlevert av grunneier Egil Lutetun under registreringsundersøkelsene. Eksakt funnsted er ikke kjent men i følge Lutetun skal øksen ha blitt funnet av hans far i 1930-årene ¿mellom nøstene under arbeid med jorden¿. Det dreier seg om en klassisk vespestadøks av diabas som typologisk dateres til yngre steinalder. Øksen har klare bruksspor i eggen. Ellers ble det totalt påvist 10 avslag og en bipolar kjerne i de funnførende prøvestikkene. Tre funn ble påvist i prøvestikk SAD100 og åtte i KT176. Alle funn var av flint og 8 var brent. Tolkning Det ble ikke funnet egnede kontekster for 14C-datering. Lokalitetens høyde over havet (ca 1-2m) antyder ut fra strandforskyvingskurven for Lutelandet en bakre datering for lokaliteten til slutten av yngre steinalder. Verken trekk i materialet eller i stratigrafien fra prøvestikkene antyder en transgredert situasjon. Funnet av vespestadøksen gir en typologisk datering til den eldste fasen av yngre steinalder. Konteksen gir dermed noe motstridende signaler i forhold til datering. Ut fra en helhetsvurdering dateres lokaliteten til yngre steinalder.

Beskrivelse og avgrensing På en høyde langs Korssundet helt NØ i Sone NØ vis a vis Sakseneset ble det registrert en stor gravrøys som tidligere ikke er beskrevet. Gravrøysen består sin helhet av stein uten synlig innblanding av jord. Røysen ble påvist ved overflateregistreringer og ved hjelp av sonderingsborr. Områdene omkring røysen er gjennomgånde svært kupert med myrlendte drag og skogbevokste høyder med berg i dagen. Gravrøysen har tilnærmet sirkulær form og er anlagt på det høyeste punktet på en bergkolle på et nes med full utsikt over leia langs Korssundet. Fra røysen mot Ø heller terrenget bratt ned mot sundet omtrent der hvor det er på sitt smaleste. I utkanten av røysen mot SØ og NØ vokser ungtrær av bjørk og furu. Fra gravrøysen heller terrenget relativt jevnt ned mot S, N og V, og noe brattere mot Ø og NØ. Like nedenfor mot nordvest for røysa ligger det større myrlendt flate hvor Lok 19 ble påvist NV på flaten. Røysen måler 9,50m NV-SØ og 9,40m NØ-SV. Ettersom den er så å si helt overgrodd av lyng og mose må oppmålingen betraktes som minstemål. Flere av steinene i røysen har rast ut og ligger nede i hellingen Ø og NØ for senter av strukturen. Innenfor tre mindre partier i det sentrale området på sørsiden av røysen stikker steiner på 20-40cm i diameter opp i dagen. Røysen synes å være relativ lav og flat, men på grunn av vegetasjonen og den delvise utrasingen er det vanskelig å vurdere høyden nøyaktig. Røysen er høyest mot S hvor den vender ut mot tuppen av neset. Forskjellen i høyde mellom den sørlig og nordlig del av røysen utgjør ca 50cm. Det ble ikke påvist funn i tilknytting til gravrøysen.Datering Gravrøysen skal sannsynligvis dateres til bronsealder på bakgrunn av morfologi og dens plassering på et høyt punkt med utsikt over leia langs Korssundet. Over sundet mot N, på Søreneset på SØ-spissen av Lammetun, kan en fra gravrøysen skimte en annen, tidligere registrert gravrøys (id. 45718) som antagelig skal dateres til samme periode.

Reisverk med pulttak. Vindu og dør mot V. "Denne hytta består av bindingsverk med panel og papp og var 2,4 m x 2,5 m med 1 rom og forgang. Høiden er 2 m og 2,2 m. Taket er reparert med ny takpapp. Østre langvegg synes å være nykledd med bord og andre endevegg forsynt med ny papp, likeså taket". Bygd av Hilmar Nøis i 1938.
(Kilde: Fangsthytter på Svalbard 1794-2015)