På toppen av morenen: 1. Rundhaug. Klart markert unntatt mot SV der det står en gran. Bygd av sandblandet jord. I midtpartiet vag forsenkning rundt et lite eiketre. Tykt lyng- og mosedekke. Bar- og løvtrær rundt. D 9m, h 0,4-0,5m. 40m N for 1 og 2m V for sti: 2. Rundhaug. Som 1. Klart markert unntatt i NV-NØ der den går i ettmed terrenget. Vag forsenkning i midtpartiet. Kan være naturdannelse. D 6m, h 0,3-0,4m.

Beskrivelse fra lokalitet:
5m NNV for sving i veien som fører inn på skolegården og 5m Ø for gjerde mot naboeiendommen: Blokk med plan toppflate orientert Ø-V. Mål 1,5 x 1 x 0,4m. Hele toppflaten er så å si dekket med minst 80 skålgroper, som for det meste er tydelig hugget. Gropenes mål: d 5-7cm, dybde 0,5-2,5 cm. Steinen har tidligere stått annetsteds, hvor vites ikke. Flyttet for lenge siden til skolen for at steinen skulle sikres mot ødeleggelse. Kulturminnet er fra 2005 montert oppå en tilskåret fundamentstein av larvikitt, og med en kort info-tekst
Beskrivelse fra Enkeltminne:
5m NNV for sving i veien som fører inn på skolegården og 5m Ø for gjerde mot naboeiendommen: Blokk med plan toppflate orientert Ø-V. Mål 1,5 x 1 x 0,4m. Hele toppflaten er så å si dekket med minst 80 skålgroper, som for det meste er tydelig hugget. Gropenes mål: d 5-7cm, dybde 0,5-2,5m. Steinen har tidligere stått annetsteds, hvor vites ikke. Flyttet for lenge siden til skolen for at steinen skulle sikres mot ødeleggelse.

Fjellet består av rødlig porfyr, mye forvitret og oppsprukket i blokker. Hulen stikker som en kile inn i Ø-siden av bergveggen. H under dråpefallet, 2m, lengst inne 0,7m. Dybde 3m. Lengst inne er hulen nærmest som en trang sjakt som bøyer S-over. Gulvet er dekket av grus og småstein og en større helle. Bevokst med bregner. Spor etter bålbrenning. Foran åpningen i Ø er det bygd opp en voll, h på yttersiden 1m. Består av bruddstein og rundkamp. Partiet foran åpningen er flatt skogsterreng med steinet morenejord, lyng, bregner og kratt. Nylig tilplantet med trær.

Geometri på bakgrunn av LIDAR
Anlegget som på ØK har navnet Vallåsen skjerp,ligger i åsens S-helling.Det består av: 1.Grubesjakt,nærmest T-formet,med største br. i S. Den dypeste del,mot S,er fylt med vann.N-enden som heller sterkt S-over,er betydelig grunnere med sterkt S-hellende bunn. Alle vegger er loddrette. Gruben må ha vært fyrsatt,da ingen spor av minebor finnes i veggene. Under vannspeilet sees flere tømmerstokker. Mål: N-S ca.26m, Ø-V ca.12m. Gruben er inngjerdet med et høyt gjerde. Ca.15m SØ for 1`s N-ende og inn mot hellingen i N: 2.Hestevandring, bygd opp av helleformete bruddstein av ulik størrelse i fin tørrmur.Ubetydelig utrast, meget godt bevart.Omtrent midt på flaten et par mindre groper, den ene trolig oppgravd nylig og gjenfylt.Her har muligens selve "midtstangen" til vandringen stått.Overflaten lavgrodd med spredte einer og noen furuer. Mål: Ø-V: 14,3m, N-S: 11,4m, h i S: 1,7m, i SØ: 2,3m, går i N i ett med terrenget. Ca.5m N for 1: 2-3: 2 synk, den S-ligste lengst og dypest.Noe vann i bunnen. På V-siden av 2-3 og inntil og S for 1: 4-5:Avfallshauger.Disse strekker seg helt ned til N-kant av gårdsveien til Bratt.

Rektangulær kullgrop, orientert N-S, vollen godt synlig. Spagnum mose i bunnen. Mål: 3,5 x 2 x 0,7m = Mølmen s 70 nr 3. Trekkvei for elg. Forbeliggenhet: Se CQ 052-5-2, utsnitt 4. Nummereringen gjelder kartutsnitrtt.

Beskrivelse fra lokalitet:
Type objekt: Fangstgrav. Jordgropgrav. System: Del av rekke. Forfatning: Godt synlig, men forfalt. Sårbarhet for påvirkning og skade: Lite utsatt. Påvirkningsstatus: Lite påvirket (usikkert). Fangstmotiv: Rein.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Type objekt: Fangstgrav. Jordgropgrav. System: Del av rekke. Forfatning: Godt synlig, men forfalt. Marktype: Bjørkeskog. Terreng: Platå, rabbe, esker. Helling: Hellende. Hellingsretning: 100grader. Fotografert. Sårbarhet for påvirkning og skade: Lite utsatt. Påvirkningsstatus: Lite påvirket (usikkert). Fangstmotiv: Rein. Breddemål på objektet i bunnivået:50 cm. Lengdemål på objektet i bunnivå: 50cm. Breddemål på objektet i toppnivå: 400cm. Lengdemål på objektet i toppnivå: 400cm. Total dybde på objektet: 80cm.

Beskrivelse fra lokalitet:
Type objekt: Fangstgrav. Jordgropgrav med synlig steinsetting. Forfatning: Svært forfalt, usikkert objekt. Sårbarhet for påvirkning og skade: Svært utsatt. Påvirkningsstatus: Synlig påvirket (vegbygging, dyrking m.v.) Fangstmotiv: Rein.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Type objekt: Fangstgrav. Jordgropgrav med synlig steinsetting. Forfatning: Svært forfalt, usikkert objekt. Retning på objekt: 170grader. Marktype: Buskvegetasjon. Terreng: Slette, flate. Helling: Flatt. Hellingsretning: 140grader. Fotografert. Sårbarhet for påvirkning og skade: Svært utsatt. Påvirkningsstatus: Synlig påvirket (vegbygging, dyrking m.v.) Fangstmotiv: Rein. Breddemål på objektet i bunnivået:80 cm. Lengdemål på objektet i bunnivå: 160cm. Breddemål på objektet i toppnivå: 420cm. Lengdemål på objektet i toppnivå: 420cm. Total dybde på objektet: 80cm.

Type objekt: 2 stk. fangstgraver. Jordgropgraver i system: Del av rekke. Forfatning: Mye forfalt, men synlig til identifisering. Sårbarhet for påvirkning og skade: Lite utsatt. Påvirkningsstatus: Lite påvirket (usikkert). Fangstmotiv: Rein.

Type objekt: 3 stk. fangstgraver. Jordgropgraver i system: Del av rekke. Sårbarhet for påvirkning og skade: Lite utsatt. Påvirkningsstatus: Lite påvirket (usikkert). Fangstmotiv: Rein.

Ruiner av middelalderborg. "Berget" naturlig forsvars- og tilfluktsplass i 1160-årene, skueplass for dramatisk beleiring i tilknytning til borgerkrigene i 1201-02. Mikaelskirken nevnt 1191, da knyttet til premonstratenserordenen, 1308 kongelig kapell med prestekollegium. Fjellet utbygget til storstilt ringmursborg i 1200-årene under Håkon Håkonsson og hans sønner. Mikaelskirken ombygget i begynnelsen av 1300-tallet med gotisk langkor i tegl og sakristi. I midten på 1300-tallet fikk ringmuren, rondeller. Tunsberghus preget av gotikk og bruk av tegl, bl.a. sortglasert (se teglovn idnr). Tunsberghus brent i 1503 i tilknytning til politiske uroligheter. Borgruinene deretter brukt som steinbrudd frem til slutten av 1700-tallet. Første kartlegging av L.D. Klüwer i 1823.