Det ble foretatt ei rask befaring av fjorden, fra Bjørganes til Suovvavaggi, der det var aktuelt. Her ble det konstatert en rekke gammetufter og spor av ulik type tilknytta sjøsamisk virksomhet. Store Bekkarfjord framstår slik som en "klassisk" sjøsamefjord.
De eldste og fleste av gammene finnes i Suovvavaggi/Røykdalen, der en også finner gammer som kan datere seg til mellomalderen eller noe seinere. Her synes det som om det har vært dårlige forhold for bosetting i steinalder og tidlig metalltid, med unntak av Røykdalen der en kunne forvente spor fra tidlig metalltid og samisk jernalder. Her blei det ikke tatt prøvestikk.
2021: Enkeltminners punktgeometri endret til å samsvare med anomali i LIDAR. Det kan ligger en avlang gammetuft også rundt 5 m NNV for de tre andre, samt mulig en erodert en like nedenfor nr. 2 mot elva.

Firkant av flate stein, 5,10 x 2,33 m. Åpning i kortsiden mot SØ.

Tuft med steinvoller, 2,60 x 2,90 m. Trolig den tyske værobservasjonsstasjonen Landvik.

Ryddet flate med noe stein rindt og med hermetikkboks og trebiter. Ligger inntil knausvegg. Mulig utkikspunkt for ID 132311som ligger ca 25 meter unna bak knausen i forhold til sjøen.

Korsstubbe/tuft?

Røys med trestubber, tuft.

"Komplekset består av 4 tufter innenfor et konsentrert område. Noen av tuftene var godt definerte mens andre var litt mer diffuse i utstrekning og struktur. Tuftene ligger parallelt med hverandre. Sør for tuftene ligger en brink mot sjøen. Det er trolig at akkumulerte avfallsrester har tatt form av en eller flere møddinger i dette området. Møddingen(e) ligger oppe på brinken og nedover i bakkehellingen, og kan stamme fra flere forskjellige bruksfaser. Området er gjennomgående grønt med mye vegetasjon. Tykk mose preger området i og rundt møddingen(e). Med til russetuftkomplekset hører også av restene etter 4 russekors. Det virker samtidig å være en mulig uttørket ferskvannskilde midt på øya.
Gjennomgående er et stort område av Fjørholmen synlig berørt av menneskehender og deres aktiviteter her i løpet av en eller flere driftsperioder. Spredt over et stort område ligger samlinger med teglstein, trevirke og stein." - Kristin Prestvold 19.11.2002 (Rapport befaring av russetuftkompleks på Fjørholmen - Dunøyane)

På ett beite, med en Ø-V-gående bekk i S: 1. Rundhaug. Klart markert og tydelig i terrenget. Jevnt avrunda med avflata topp. Jordhaug med synlig stein i overflata. Oval plyndringsgrop i toppen, l 4m, br 2m, dybde 0,5m. Bevokst med gran og hegg og asp, einer og tornekratt, gras og urter. D 12m, h 1,6m. 17m V for 1, og lavere i terrenget: 2. Rundhaug. Som 1. Klart markert, og ikke så tydelig i terrenget. Jevnt avflata profil. Jordhaug med enkelte stein i dagen. Haugen er litt uregelmessig i NØ-kant (slitasje av beitinga). Bevokst med ei bjørkeklynge, bjørkekratt, gras og urter. Synes urørt. D 7m, h 0,5m.