SKJEBERG (hovedkirke), gnr. 22 (=1022) Skjeberg prestegård (Skjeberg sogn). Den opprinnelig romanske steinkirken, som hadde rektangulært skip og rektangulært, smalere kor står på (1022) Skjeberg prestegård. Muligens kan den ha hatt en apsidal koravslutning på et tidlig tidspunkt. I løpet av middelalderen ble den utvidet mot øst og vest og framstod med rektangulært grunnplan (NK 133f). I 1397 ble prestbolet ført som prestbolet uten navn og med skyldstørrelse, rimligvis en part i Skialberghi nedræ gardenom, for samtidig ble det lagt en skyldpart i Skialberghi øfræ gardenom til det eksisterende prestbolet (RB 507, jfr. NG 239). Utfra lokaltopografi, gårdsgrenseløp og navnetyper kan det se ut til at Skjeberg er skilt ut fra (dagens gnr. 23-26=1023-1026) Vik. Begge er store gårder, og trolig er utskillingen skjedd i tiden før kirken ble reist. Skjeberg kirkes plassering ligner mye på hvordan også Slagen kirke i Vestfold er plassert: på en markant liten rund ås midt i et landskap som i middelalderen må ha vært svært fuktig. I tillegg ligger det store gravhauger få titalls meter fra begge kirkene. Skjeberg kirke har en døpefont i kleber datert til ca. 1125-50 (NK 141). Det finnes to runeinnskrifter fra 1300-tallet i koret: «Dette huset er viet vår Herre og hans moder Maria og apostelen Peter» og «Denne steinen gjorde Botolv steinmester».

SKJEE ST. PETER OG ST. PAUL, gnr. 106 Borge søndre (Skjee sogn). Den romanske steinkirken, som har tilnærmet kvadratisk skip og smalere, tilnærmet kvadratisk kor (Brendalsmo 1990:52), står på (gnr. 106) Borge søndre. Til en samlet gård Borge må foruten Borge søndre iregnes (dagens gnr. 104) Skarpe-Borge og (105) Bals-Borge. Kirkens navn er ifølge Rygh opprinnelig et gårdsnavn *Skeiðhaugar, men denne må tidlig ha blitt utpartet og gårdens navn gått over til sognenavn allerede i middelalderen (NG 190f). Kirken står på Raet, helt på vestsiden der det skråner bratt ned mot innsiden av moreneryggen. Korets østvegg står nesten ute i veibanen, og dette veiløpet er trolig eldgammelt. Samtidig utgjør veien grensen mellom Borgegårdene i vest og (gnr. 73) Gjennestadgårdene og (74) Sundby/(75) Langlo i øst. Utfra gårdsnavnstyper, lokaltopografi og gårdsgrensenes løp i området rundt kirken er det rimlig å anta at disse gårdene – og trolig flere – kan ha utgjort en opphavsgård *Skeiðhaugar i tiden da kirken ble bygd. Det ble ikke ført prestbol til kirken 1398, og det ble heller ikke ført skyldparter i ovennevnte gårder først i fortegnelsen over mensalgods (RB 60). Derimot lå det på 1570-tallet bygselparter i såvel Gennestadt østre som i Borge sønndre til mensa ved Stokke hovedkirke (St. 74), hvilket kan være en indikasjon på et tidligere prestbol ved Skee kirke. I 1401 skulle biskopen under visitas lligge firir Stokka Skedofuæ ok Arnadal iij neter og han tok (samlet) 6 huder i katedratikum (RB 568). (Kildegjennomgang til registrering av middelalderkirkesteder av NIKU ved Jan Brendalsmo, RA sak 06/02235-21)

Kulturlandskapstype: Utmark. 800 m S for Hamna, 200 m NNØ for elveutløpet til Hamnevatnet, 10 m N for elvebrinkenog midt i stien opp til vatnet: Fornminne: Åpen steinalderboplass (R1). I stien lå her et par avslag i chert og kvarts, et med retusjering/bruksspor. Et prøvestikk 5 m N for stien ga også avslag.

Kirkegården er i bruk, mer en 10 begravelser (ca 10) yngre enn 1945 (Seneste i 2006).

Middelalderkirkegården er ikke i bruk. Ingen gravleggelser fra tiden etter 1945. Anslagsmessig avgrensning basert på topografi i N, S og V, avgrenset av kirkegårdsmur i Ø.

HANAVAL (SKOGER) ST. OLAV, gnr. 49 Haneval nordre (Skoger sogn). Den romanske steinkirken, som har rektangulært skip og smalere, rektangulært kor, står på (gnr. 49) Hanaval nordre (NK 276). Skoger nye kirke, som ble innviet 1885, står på (gnr. 40) Ingvaldsåsen, en drøy kilometer mot nordøst. Den tilhørende prestegården er nabogården (55) Dæle. Disse gårdene er trolig utskilt fra nabogården i vest (53. 54) Sten, som på side er nabogård i øst til Hanaval. På 1570-tallet lå en bygselpart i Delle og en mindre skyldpart uten bygsel i Stenn til mensa ved Sande hovedkirke (St. 96), og førstnevnte part kan ha dannet grunnlaget for den seinere opprettelse av Dæle som prestegård. Til opphavsgården da kirken ble reist må iregnes (dagens gnr. 48) Hanaval østre og (50) Hanaval vestre. Det ble ikke ført prestbol til kirken ca. 1400 (RB 102), og det lå ingen bygselparter i Hanaval til Sande hovedkirkes mensa på 1570-tallet (St. 96), hvilket kunne ha vært indikasjon på et tidligere prestbol. At det var prest til kirken framgår av et brev i 1396 (DN IV:660). Da ble det gitt landskyld til kirke og prest, slik at ”prester huar æftir annan se skylduger halda vppi artidh firir saal mina ok Ormstæins bonda mins Vlfuildo a Þrondstadom Þorkæls Gunnlæiks sonar Sighridho kono hans Raghno ok Joons kuus allra vara a æin dagh ok bønahald sæm sidher ær till”. Derimot antyder sognereferansene på 1400- og 1500-tallet (se nedenfor) at enten lå Hanaval kirke på dette tidspunkt som anneks uten egen prest, først til Sande kirke og deretter til Frogner, eller at de omtalte gårdene (66. 67) Borge og (69) Furuvold på 1400-tallet lå til Sande sogn. 1725 het det at kirken var en gavekirke: ”I Skoger kirke, som og etter gammel sedvane skal være en lovekirke, bliver lagt penger paa alteret og givet lys til kirken hver St. Hans-aften, og om dagen som er St. Hans Dag vordes der prediket” (NK 276). Rett inntil kirken i sør er det en liten dam som er knyttet til St. Olavskult, og rett i nord kalles en åsrabbe Kirkeåsen. 1832 ble et beinhus (ossuarium), som stod i utkanten av kirkegården, revet (NK 276). (Kildegjennomgang til regsitrering av middelalderkirkegårder av NIKu ved Jan Brendalsmo, RA sak 06/02235-21)
Skoger nye kirke, en langkirke i tegl tegnet av Trap-Meyer H., ble oppført i 1885 ca. 1235 m NØ for Skoger gamle kirkested. Den nye kirken har tidligere vært oppført i Askeladden som enkeltminne ID 85473-2, uten at den har eller har hatt noen vernestatus. Det er uten grunn påført vernedato 18.12.1996 på ID 85473-2 som er den samme som for lokaliteten. Skoger nye kirke slettes derfor som enkeltminne i Askeladden 25.01.2013. Jan-Erik G. Eriksson.

Fornminne 1: Gravhaug. Rund haug, uklar kontur. Mye åkerstein påkjørt, og sentrumspartiet åpenbart for høyt. Skadd i NV-side. 9,4 x 10,2 m. Fornminne 2: Gravhaug. Langhaug (?), uklar kontur med påbygning (?) i VNV. Forsenkning i Ø del der endepartiet er uklart markert. Orientert parallelt med stranden, nærmest Ø-V. 8,7 x 4 m. Fornminne 3: Gravhaug. Rund haug, bygd av stein, klart markert. Grunn grop i toppen, ca 2 m i tverrsnitt. Haugen er meget pent bevart. 9 x 9,2 m. Fornminne 4: Gravrøys, rund, klart markert. Grop i toppen, ca 2 - 3 m i tverrsnitt. Haugen måler 7,8 x 7,9 m. Fornminne 5: Gravrøys. Stor rund røys, sterkt uttatt i midten. 14 x 15 m. Sikkert den store som Bendixen nevner. Fornminne 6: Gravhaug. Langhaug, nå noe nedgrodd. Grop i toppen nær Ø ende. 12 x 4 m. Fornminne 7: Gravhaug. Ligger i Beate Strømmes hage, tett ved gjerdet med et lite lysthus på toppen. Pent vedlikeholdt. Klart markert. 10,5 m i tverrmål. Fornminne 8-9: Noe sør for haug 6 er et par uklare forhøyninger, som mulig er tufter etter røyser eller brolagte kretser. (Slike nevnes av Bendixen). Overflaten virker behandlet med plog eller spade. Haugene er usikre, men kan også oppfattes som rester av gjennom ........ Fornminne 10-11: Ca 100 m V for tomten til Beate Strømme, V for en stor steinblokk, ligger i tett buskas to røyser, som ikke er oppmålt. Grunneieren, Sverre Strømme, påviste de fleste av anleggene under befaringen. Han kjente ikke flere bevarte røyser, og vest-området av gravfeltet ble heller ikke nærmere undersøkt av meg. Strømme opplyste at hans far omkring 1910 hadde fjernet restene av "Storrøysa" som lå på jordet nedenfor kirken. Under arbeidet ble funnet en bronsespenne, antagelig fra nyere tid, som ble overlatt undertegnede for nærmere undersøkelse. (Fredrik Gaustad). På vedlagte kart er haugene 1-5 nøyaktig innmålt i forhold til stikningspunktene 7-8-9. De andre haugene er på grunn av tidsnød plassert etter skjønn.

Middelalderkirkegården er i bruk. Ved registreringen i 2009 var det mer enn 10 gravleggelser fra tiden etter 1945. Seneste gravleggelse var da fra 2007. Avgrenset av forstøttningsmur i S og Ø, anslagsvis avgrensning i N og V.
Den eldste delen av kirkegården sør for kirken på den eldre kirketufta har steingard av rullestein (NK 119). På et foto fra 1894 (Haugland 1988:5) står tømmerkirken midt på kirkegården, så trolig er denne blitt utvidet mot både nord og sør etter middelalderen.

Gravrøysene er detaljert beskrevet i kopier fra Fylkesarkeologens arkiv. I tillegg til beskrivelsene om gavhaugene fortsetter skrivet med følgende: "Videre østover virker det som om det går en lav mur (?). Likeså oppi bakken ovenfor røysene, men nedenfor vegen ligger små røyser og merkelige murlignende greier. Ubestemmelige. Det er ingen tradisjon om bebyggelse her, så i så fall må det være meget gammelt. I samme retning som linjen gjennom røysene nærmere sjøen bare 10 m fra flomålet mellom et sommerfjøs og et naust, ligger en graskledd haug, 10 m lang opptil 3 m bred. Rett opp for denne ligger en ca 8 m lang fordypning med en hesteskoformet voll rundt og da med åpningen mot forannevnte haug. Fordypningen loddrett på stranda. Det kunne være rester av et båtnaust hvis ikke haugen stengte nedentil, da dette minner om en miniatyr av nausttomtene i Bondevika på Veøy. Noe vest for dette, nærmere sommerfjøset, like langt fra sjøen, ligger rundaktig forhøyning av stein, lav men tydelig menneskeverk. Opplysningene er innhentet fra kopier fra Fylkesarkeologens arkiv, og fra grunneierens far Peder Mork. Fornminne 1: Gravrøys, ca 10 x 10 m. Den er helt rund og tilsynelatende urørt. Ca 1 m høg. Videre østover bare en meter fra fornminne 1 ligger: Fornminne 2: Ei lav røys, 5 x 5 m også rund. Den har et relativt ferskt sår i kanten, men den uttatte stein ligger i en liten haug like ved, så den kan lett restaureres, hva grunneieren lovte. Videre i linje østover ligger: Fornminne 3: Ei røys som berører fornminne 2 nesten. Den er 7 x 7 m, rund og fra øvre side er den 1 m høg, fra nedre side 2 m høg. Da den har en utkasting på 2 x 3 m, er den mere synlig enn fornminne 1 som er større. Fornminne 4: Røys. Denne går i ett med fornminne 3. Den er rund, 5 1/2 x 6 m og ca 1 m høg. I ett med denne røys og fornminne 3 nedenfor er en flat steinsetting 3 x 3 m som virker som en "brolegging" inn til søkket som skiller disse to røyser. To meter fra østenden av fornminne 4 og videre i samme lengderetning ligger: Fornminne 5: En noe ubestemmelig oval sak, 7 m lang NØ-SV, 3 m bred. Den virker som en lav voll med en fordypning bak. Videre østover virker det som om det går en lav mur (?). Likeså oppe i bakken ovenfor røysene, men nedenfor vegen ligger små røyser og merkelige murlignende greier. Ubestemmelige. Det er ingen tradisjon om bebyggelse her, så i så fall må det være gammelt. I samme retning som linjen gjennom røysene, nærmere sjøen bare 10 m fra flomålet mellom et sommerfjøs og et naust, ligger en graskledd haug, 10 m lang, opptil 3 m bred. Rett opp for denne ligger en ca 8 m lang fordypning med en hesteskoformet voll rundt og da med åpningen mot forannevnte haug. Fordypningen loddrett på stranda. Det kunne vært rester av et båtnaust hvis ikke haugen stengte nedentil, da dette minner om en miniatyr av nausttomtene i Bondevika på Veøy. Noe vest for dette, nærmere sommerfjøset, like langt fra sjøen, ligger en rundaktig forhøyning av stein, lav, men tydelig menneskeverk.

Kirkegård: Slagen middelalderske kirkegård. Kirkestedet ligger på høyeste punkt på en morenerygg. Kirkegårdens avgrensning er skjønnsmessig merket av ut fra topografi, kirkegårdsmurer, høydekurver og fotografi av middelalderkirken medkirkegården før kirkebrannen i 1898. Registreringen bygger på kart og fotogafier.