Fangstgropsystem med tilsammen 22 fangstgroper (enkeltminne 12 består av to groper) og to hustufter. Hustuftene (enkeltminne 1 og 2) er rimeligvis yngre enn fangstgropsystemet, men det er ikke avklart. Fangstgropene ligger i to forskjellige rekker med avstand 25 meter. Fangstgropene enkeltminne 3 - 7 i den korteste rekken har for øvrig litt forskjellig orientering enn fangstgropene i rekken med enkeltminne 8 - 23. De to fangstgroprekkene på lokaliteten har rimeligvis sammenheng eller utgjør del av samme fangstsystem som Id 74788 280 meter lenger øst. Fangstgropsystemet og hustuftene (enkeltminne 1 - 8) ble påvist av Ingrid Sommerseth i 2002. Den øvrige delen av fangstgropsystemet ble påvist ved kontrollregistrering 18.10.2011. Fangstgropsystemet, det vil si de to separate rekkene med groper, er orientert for fangst av rein på trekk gjennom Noreiddalen Ø-V. Karakteristisk for anlegget er at gropene i hver rekke ligger tett, med klar tendens til to groper i bredden i parallelle rekker. Fangstgropene i systemet har svært trolig hatt sperregjerde på sidene, men det er ikke påvist synlige strukturer etter dette. Gropsystemet har vesentlig forskjellig utforming sammenlignet med fangstgropsystemet i Hanshansadalen eller Skogsfjorden (fangstgropsystemer med vanlig utforming) og fangstgropene som markerer lokaliteten synes vesentlig eldre. Fangstgropsystemets alder er uavklart, men en vanlig forutsetning for datering er at disse går forut for tamreindriften. Bakre datering av tamreindriften er omdiskutert; 15/1600-tallet, i vikingtid eller i overgangen mellom eldre og yngre jernalder? Utformingen av fangstgropene indikerer at de tilhører en annen kulturell kontekst(sannsynligvis eldre) enn fangstgropsystemene i Hanshansadalen og Skogsfjorden.

Totalt 42 bosetningsspor hvorav 18 stolpehull, 1 mulig veggrille, 1 mulig fotgrøft til gravhaug, 10 kokegroper, 5 ildsteder, 2 kullflekker og 8 uvisse anlegg.

Frå Per Fett: Røys, berre tufta att. Her ligg ei flo med steinar i om lag 7 m tvm., vestre helvt er bortgraven langs gjerdet og her ser ein røysa. Det har stått ein stor bjørk på røysa.

Av hellekista er det i dag berre ei grop og nokre stein i bakken synleg. Gropa ligg i NV-SA retning og kista har såleis truleg hatt same retning. Gropa har i dag ein utstrekning på vel 1,0 x 0,6 m. Hellekista vart utgraven i 1881 av Imanuel Ross, men det vart ikkje gjort funn av oldsaker, anna enn kol og oske. Det vart alt i 1881 slått fast at kistegrava var forstyrra og delvis øydelagt.

Totalt 78 bosetningsspor hvorav 16 stolpehull, 34 kokegroper, 13 ildsteder, 2 kullflekker og 13 uvisse samt 15 funn av gjenstander.
Januar 2025: grøftegraving i vestre kant avdekket 4 kokegroper og 2 andre groper like utenfor daværende vernesone for denne lokaliteten.

Totalt 44 bosetningsspor, hvorav 11 stolpehull, 13 kokegroper, 6 ildsteder, 1 kullflekk/ildsted og 13 uvisse samt 10 gjenstandsfunn.

Fangstgropanlegg med 10 groper fra gammel villreinfangst.Lengde 700m.

Hellerlignende utspring i fjellet med en lav og ikke dyp innhulning helt nederst. Funn av svært mye keramikk, minst 100 biter, i prøvestikk like under dråpefallet. Kulturlag ikke påvist, og helleren har trolig kun vært egnet for kortere bosetning. 4 av 5 prøvestikk var ellers funntomme.

Heller. Det ble tatt et prøvestikk i helleren, dette viste kulturlag med trekull.

Det er spor etter omfattande uttak av kleberstein i skaret SV for og på toppen av Vetle Raudberg, 962 moh, i form av lausmassar og blokker. Uttaksstadene ser ut til å følgje i ei klebersteinsåre. Ved registreringa låg her snøfonner så det kan vere fleire uttaksstader enn dei observerte. Gryteemne og spor etter uttak av klebergryter er funne 9 stader, sju av desse ligg innanfor ca 100 langt område SV for toppen av Vetle Raudberg medan to stader ligg oppe på sjølve toppen.