R01: 1 kullgrop. For beliggenhet: Se CQ 053-5-3, utsnitt 2. Nummereringen gjelder kartutsnittet.

Kulturmiljø med tre groptufter og en åpen lokalitet fra steinbrukende tid. Se detaljerte beskrivelser under enkeltminnene. Området er ikke endelig avgrenset. Under registreringen 10.10.2007 ble det observert flere områder med kokstein eksponert i overflaten, i strandsonen/brinkene nærmere selve utløpet av Gløta lenger vest. Det ble ikke tid til å kartlegge disse nærmere. Området har generelt et meget stort potensial for denne type kulturminner.

Boplassen ligger på en slakt skrånende flate innerst i det som dengang (tidligmesolittisk tid) må ha vært en langstrakt vik orientert N-S. På sidene har denne vika vært avgrenset av bratt berg. Pga. topografiske forhold må boplassen innerst i vika ha vært strandbundet en relativt kort periode. Det ligger sannsynligvis flere boplasser i vika lengre mot nord (yngre boplasser) men dette er ikke undersøkt, fordi det ligger langt fra veitraseen. Hele flaten i denne vika er i dag oppdyrket.
Det vart i 2014, i samband med Bypakke RV70, gravd ytterlegare 6 prøvestikk i nærleiken av lok 7 for å sjekke om tidlegare satt utstrekning var korrekt. Prøvestikka var negative, eksisterande avgrensing vart ikkje endra, heller styrka.

Eit stort område med ei mengd røyser og haugar i ulik storleik. Desse utgjer sannsynleg eit audegardsanlegg med rydningsrøyser og graver.
Myra aust for området heiter Tingstadmyra, og det kan tyde på at denne plassen ein gong har vore ein gard ved navn Tingstad. Ifølge Oluf Rygh kjem dei fleste slike namn av mannsnavnet Tengill, men det kan og kome av tingstad (som i samlingsplass).
Det at garden vart liggande aude kan tyde på ein perifer og harddriven gard, og ikkje ein sentralgard som ein kunne vente om namnet tydar samlingsplass. Stad-navn med personnavn høyrer vanlegvis til gardar etablerte i den yngre jernalderen, noko som stemmer godt med datering av ei kokegrop herifrå.
Området er kartlagt i fleire omgangar på 1990- og 2000-talet.
Første gong var i 1996, da Kristine Bjørndal beskriv 10 gravrøyser (nr. 1-10) i eit avgrensa område aust for industriområdet og sør for anleggsvegen gjennom skogen. Ho nemner og to skadde røyser litt lenger vest inne i anleggsområdet (A og B).
Seinare same år synfarte Bjørn Ringstad gravfeltet og registrerte totalt 41 røyser. Han omtaler dei nye funna som røyser, ikkje gravrøyser. I kartet som følger med rapporten, manglar av ukjent grunn nr. 2, 12, 38 og 39. Dei er imidlertid beskrivne med tekst, og ligg difor inne i lokaliteten som enkeltminne utan geometri. Nr. 2 let seg plassere ut frå Bjørndals rapport. I tillegg har Ringstad avmerka fire punkt med spørjetegn i kartet. Dei er lagt inn i lokaliteten som enkeltminne 58-61.
I 2006 gjorde MRFK ei ny kartlegging, kor det vart registrert enda 15 gravrøyser. Desse er beskrivne i rapport av Heidi Haugene frå 2007. Ho omtaler alle røysene (nr. 1-57) som gravrøyser, så dei er lagt inn som det i lokaliteten. Men sannsynleg er dei fleste mindre røysene rydningsrøyser.
Ein rapport av Eilev Linge frå 2012 beskriv 3 ulovlege inngrep i kulturminnet, kor fleire røyser har blitt fjerna eller komme til skades. Skadeverk 1: Røys 7 og 8 var tildekt av oppgravde massar. Skadeverk 2: I den austre delen av feltet. Her er det blottlagt mange ukjende røyser (nr. 58-71). 3 av dei kjende røysene (nr. 16, 46, 47) var skadde, og nr. 50 var heilt borte. Skadeverk 3: Oppgrave område nordaust i lokaliteten. Her kom det fram ein kol- og steinstruktur (nr. 72) tolka som ei mogleg kokegrop.
I 2019 gjorde MRFK ei ny undersøking i samband med utviding av industriområdet. Det vart da funne 9 nye røyser. Rapporten er skriven i 2020 av Carl Fredrik Wahr-Hansen Vemmestad.

2009: Flott og tydelig markert gravhaug. Ligger strategisk plassert i terrenget, på N-siden av toppflate, på kanten av brink. Med mindre tett vegetasjon vil det være flott utsikt mot N, V og S, og delvis mot Ø. Gravhaugen er tilnærmet rund, og har en diameter på ca 16 m, og er ca 3 høy. Synes intakt, da ingen plyndringsgrop er synlig. Heller ikke avflatet. Hulvei skjærer kanten i V, og har trolig kuttet noe av haugen.
2024: Gravhaug. Sirkulær. Tydelig markert, uklar avgrenset. Se tidl. 2009-beskrivelse. Stor og dominerende, men meget utflytende. Forstyrret av en hulvei i V-lige del. Tildekket av mose, samt barnåler og blader. Bevokst med flere bartrær. Utfordrende å bedømme høyden. Lavere i S, og virker høyere sett fra V og N. Trolig ikke 3 meter høy. Ble noe innsnevret i V og S. Diameter: 15 m. Høyde: 1,5 m.

R01: Rektangulær dyregrav, markert med godt synlig voll, br 2m, h 0,15m. Mål: 3,5 x 2,5 x 0,8m. For beliggenhet. Se CQ 053-5-4, utsnitt 3. Nummereringen gjelder kartutsnittet.
Kontrollregistrering 2017:
Fangstgrop beliggende på en N-S orientert brink med en bekk rennende øst for anlegget. Strømlinje går vest for fangstgropen. Området er et gammelt hogstfelt og gropen er i dag bevokst med bjerk, selje og en liten gran. Fangstgropa er bolleformet uten tegn til kasse i bunn. Ytre mål er 9 meter. Indre mål er 4,5 x 3,5 meter. Dybde er 0,8 meter og bunnen måler 2,4 x 1,4 meter.

Feltet besto av 5 lave rundhauger. Uklart markerte, med fremstikkende steinblokker. Bygget av sand. Bevokst med løv- og bartrær, mose og gress. D 3-5m, h 0,2-0,4m. Nå står en haug igjen, de 4 andre fjernet ved husbygging i 1989. Gårdsveien som deler mellom 9/1 og 9/2 skjærer gjennom feltet i retning NNØ-SSV.
Kontrollregistrering i forb. med prosjektet Spredt avløp 2011: Ved kontrollregistreringen ble det ikke funnet spor av den gjenværende gravhaugen.

2009: Markert hulvei. Lengst S: Starter på toppen av brinken og følger skåningen ned mot bekken og sletten mot N. Går litt på tvers av fallretningen, siden terrengets helling er tildels kraftig. Går rundt foten av gravhaug, og er med all sannsynlighet yngre enn gravhaugen. Hulveien er opptil 1,5 dyp og 3,5 bred. Trolig flere hulveier i omradet, men vanskelig å få øye på, samt at det flere løp kan ha fulgt raviner. Turstien Ø for hulveien og gravhaugen følger trolig et eldre hulveiløp.
2024: Hulvei. Tydelig markert, klart avgrenset. Se tidl. 2009-beskrivelse. Tolket som en forhistorisk ferdselsvei. Et annet forslag kan være kufar, men gravhaugen på toppen, i S (ID 122959), indikerer førreformatorisk. Ca. 110 m.

2009: Hulveiløp, rett Ø for stien. Opptil 1 m dyp, og ca 1-2,5 m bred. Klart markert. Er delvis del av tursti, men skiller seg fra denne nærmere bekken mot N.