Utmarksregistreringene, merket 433

Rundhaug, tildels klart markert. I S går den i ett med terrenget mot dyrket mark hvor nok endel avskåret, ellers sterkt helling. Haugen er av sandjord. Sterktrasert ved en dyp nedgravning for kjeller i sentrum, d 4m, dybde 3m. Over nedgravningen ligger et delvis sammenrast sandtak. Haugen bevokst med gress, en klynge seljetrær i ØNØ. D 16m, h 0,5m.

Utmarksprosjektet, merket 22

Dette er objekt 91 i Statens vegvesens landsverneplan. Objektet er et eldre vegfar som går over Gjelleråsen.
1976: Veien ble gått opp fra Oslo-siden med utgangspunkt Stovnerlia. I hele sin utstrekning er veien en tydelig og tildels bred sti. Frem til Skedsmodelet følger den bergrygger, slik at berget ligger i dagen så å si overalt der stien går. På Oslo-siden passerer den gravrøysene 4830, 4878 C02 R01 og R02. Veien krysser så bekken som deler mellom Oslo og Skedsmo, går gjennomområdet der den tidligere plassen Gropa - i matr. Gropløkken 80/3 lå. I V-enden av den dype Kongedalen passerer veien S-kanten av gravrøysen 4830, 4878 C02 R03. I denne dalen stiger veien bratt Ø-over og har en br på ca 2m. På det bratteste stykke finnes rester av en trapp med tømmerstokker. Omtrent parallelt med det bratteste stykke og NV for og kant i kant med Gropa går en tilsvarende dyp dal, NV-SØ ca 100m. Det er mulig at noe trafikk har fulgt denne, da veifaret gjennom Kongedalen var enveiskjørt. I Kongedalen er det tydelig at man i tidens løp har ryddet unna stein og lagt opp på hver side av veien; opprinnelig har nok dalen vært fylt med mye stein. De opplagte steinmassene er særlig tydelige på S-siden i den bratteste delen. I Ø-enden av Kongedalen, der den slutter, er et stidele; oldtidsveien dreier N-over, mens en sti til Tangerud går S-over. Svingen kalles Svingele. Hans Iversen, Røa (f. ca 1840) hadde fortalt at en skigard gikk her langs veiens S-side. I svingen sto en klokke, som man ringte med for ikke å få møtende trafikk i Kongedalen. Iversen hadde også fortalt at folk på Røa handlet ved Karterud som ligger SØ for Lahaugmoen, og gikk da oldtidsveien over Gjelleråsen. Fra Svingele følger veien Gjelleråsens topparti og har her samme karakter som på Oslo-siden. Den går mellom de to gravhaugene 4830, 4878 C02 R06 på 59/1, passerer de nedlagte plassene Øvre og Nedre Lauvåsen, hvor rester av tuftene og spor av rydning ennå synes, går mellom skansene 4878 C02 R07 og 8 hhv på 62/2 og 59/1 : 62/2 og ender i dag ved Lahaugmoen skytebane.Veiens NØ-lige del fra et stidele nær Ø-kanten av N-S-gående kraftledningsgate har i dag karakter av tømmervei. Veien er oppmerket og skiltet. Det er rimelig å anta at det også har gått et veifar opp V-hellingen av Gjelleråsen, som gravrøysen 4830, 4878 C02 R05 på 59/1 synes å være orientert mot. Her går fortsatt tydelig sti. Samme sti passerer også S-kanten av den formodede steinhytten 4830, 4878 C02 R04 på 59/1. 2008: Veien fremstår som et gammelt veifar, med få moderne forstyrrelser. Veien har forskjellig karakter over ulik grunn og ulikt terreng, men er i hovedsak en bred sti. Den er kjent under navnene Kongeveien, Gamle Trondhjemsveien, Den Bergenske kongevei, Karl den 12es vei og Oldtidsveien. Gravrøysene som ligger langs R12728 er trolig fra bronsealder eller tidlig jernalder, det vil si fra en gang mellom år 1800 før Kristus til 500 etter Kristus. Antagelig er deler av veien eldre enn røysene, ettersom det er logisk å tenke seg at gravene ble lagt ved ferdselsåren som minnesmarkeringer som skulle bli sett av menneskene som brukte området. En stikkvei til Kongeveien som er tilknyttet gravfeltet R115041 er registrert som et enkeltminne under gravfeltet.
2015 (fra registreringer foretatt av Vegmuseet i 1998):Oldtidsvegen er et typisk hulvegspreget vegfar som går gjennom Gjelleråsmarka mellom Stovner i sør og Lahaugmoen i nord. Den passerer det høyeste punktet over Gjelleråsen.Vegen har en bredde som varierer mellom 1,5 m - 4 m. Vegen har et naturlig dekke som veksler mellom grus, stein, fjell og naturbakke med gress o.l. Vegen stiger bratt opp fra Oslo kommunegrense i sør og deler seg i to ulike far. Det sørligste faret følger et dalføre (kongedalen). Gjennom dalføret finner man den typiske forgreining av stier, som er naturlig der tilsig av vann gjør det nødvendig å stadig finne nye traséer. Vegfarene møtes oppe på flaten over toppen av Gjelleråsen ved en gravrøys. Her er vegen ved flere partier slitt ned på fjellgrunn. Fra flatens sørside har man fin utsikt ned mot Groruddalen i sørvest. Vegen ligger i nordøstlig/søvestlig retning, og faller bratt ned mot den Trondheimske kongeveg på nordsiden av Gjelleråsen Bortsett fra en kavlebru sør for "kongedalen" som er fra nyere dato, ble det ikke registrert noen synlige vegkonstruksjoner.
SVV NVP= Statens vegvesens landsverneplan: «Vegvalg – Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner». For spørsmål vedrørende objektene eller endringer av informasjonen om disse i Askeladden, vennligst kontakt Vegdirektoratet ved Miljøseksjonen eller Norsk Vegmuseum.

Rund gravhaug, sannsynligvis steinblandet. Diameter ca 10 m, høyde ca 0,6. Ligger nær åkerkant. Noe avflatet på toppen, trolig rester etter plyndring. Ligger på en svak N-S gående forhøyning i terrenget, og kan ses i sammenheng med gravhaugene på samme høydedrag lenger N.

Kirkevie til Tanum over Skui. Veifaret starter i Gamle Jarenvei like ved eiendommen 66/125 og følger jordekanten nordover mot Skuibakken. Veifaret fremstår innledningsvis som driftsvei. Deretter som skogsvei/ turvei videre mot Skuibakken.

Rundhaug med krater.

Kvi som er inngjerda av eit rektangulært steingjerde inn mot ufsa, og i midten ei oppmura forhøgning. Plasseringa er omtrentleg.

Koksteinslag R47 Ukjent form minimum 10,5m x 3m Jord og kullblandet koksteinslag, deler av det er dyrket bort. Avgrenset av grov, grå morene.

Koksteinslag R50 Ukjent form. 10m x 5m ble avdekket. Jordblandet koksteinslag. Avgrenset av fin brun grus.