Beskrivelse fra lokalitet:
Feltet ble funnet på en østvendt bergflate, ca 3x8 meter, i kanten av dagens åker. Det var flere typer ristninger på feltet, blant annet flere båtfigurer, dyrefigurer, sirkelfigurer og menneskefigurer. Flere av ristningen var kun synlige gjennom bruk av skråstil lys i mørket. Ytterligere dokumentering og kalkering ved et senere tidspunkt.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Helleristningsfelt. Minst fire båtristninger,dyr, mennesker, skålgroper og sirkelmotiv. Utvidetet beskrivelse etter kalkering

Beskrivelse fra lokalitet:
Enkeltliggende kullgrop, men må trolig sees i sammenheng med tidligere registrerte groper, id nr 91259-61, 91263 og 91265. Benevnt som lok. 21 i rapporten.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Sirkulær med svak antydning til omsluttende voll. Ytre diam. 2,90 m, indre diam.: 1,60 m. Dybde: 0,70 m. Bolleformet, men skadet av hogst. Ligger i hjulspor etter hogstmaskin/lastbærer.

Ny beskrivelse:Rydningsrøyser: 126 Åkerkanter med ryddet stein: 7 Tufter: 4 Vegfar: 1 Det ble til sammen registrert 126 rydningsrøyser på røysfelt id 132042. Disse varierte noe i form og størrelse. De aller fleste var enten sirkulære eller ovale, hvor de fleste hadde en diameter på mellom 3 og 6 meter. I de flateste områdene var røysene fint hvelvede og rundt 60-100cm høye. Noen var en del større, mens det var noen små, lave og mer utflytende røyser som ble tolket som påbegynte røyser. Enkelte av røysene var kastet opp omkring store jordfaste steiner. RØYS ID 132042/90 - R122 Denne røysa var snittet av en skogsveg. Profilen ble renset opp og fotografert. Det var ca 1m med stein før man kommer ned i plan med vegen, men dette er trolig ikke bunnen av røysa. Det er lite jord mellom de øvre steinene, men mer jord (gråbrun) jo lenger ned man kommer. Det ser ut til at undergrunnen består av rødbrun sand og grus. Steinene har en diameter på mellom 10 og 40cm, men de fleste ligger på rundt 15-30cm. RØYS ID 132042/113 - R145 Denne røysa er også snittet av en skogsveg. Profilen ble renset opp og fotografert, og det ble tatt ut ei kullprøve (KP1) et stykke ned i røysa. Profilen er tegnet ut fra foto og frihåndsskisse, og det er markert hvor kullprøva er tatt ut. TUFTER ID 132042/60-61 (R60-61) OG ID 132042/114-115 (R146-147) Det ble registrert to sikre og to mulige tufter på røysfeltet. Tuftene R60 og R61 var rektangulære med mye steiner i kantene. Tuft R147 er noe usikker, men det kunne se ut som om det lå syllsteiner i en rektangulær form. Tuft R146 var en rektangulær inngravning i bakken. Dette kan være ei tuft, men det kan også ha vært tatt ut masser her. VEGFAR ID 132042/62 ¿ R62 Vegfar, ca 1-1,5m bredt. I sør, gjennom røysfeltet har vegfaret mer preg av en sti, men i nord, der terrenget heller noe mer nedover mot ØNØ har det til tider preg av hulveg, mens det andre steder er bygget noe opp MULIGE ÅKERFLATER Det kan se ut til at enkelte dyrkningsområder er noe mer avgrenset enn resten av røysfeltet. Noen av de mest markante røysene ligger mellom åkerkantene R51, R4, R42 og R55 og danner nærmest et firekantet felt. Det er et tilsvarende men mindre slik område mellom åkerkantene R31 og R4. Den sørvestlige delen av feltet ser ut til å ha fått en naturlig avslutning i nord, der det går et bekkefar. Ned mot denne bekken ligger det ryddet stein i en lang åkerkant, R117. I øst er røysfeltet brattere og mer skrint, og her er røysene noe flatere og ligger mer spredt. Det er trolig ikke dyrket like intensivt i dette området, og det lar seg ikke gjøre å skille ut noen avgrensede åkre. Tidligere beskrivelse:Rydningsrøysene ligger relativt tett. Det er brattest i øst, og her er røysene noe flatere enn ellers. Røysene måler fra ca 2x4 meter til 5x5 meter og er ca 30-80 cm høye. Enkelte av de største røysene er kastet opp rundt store jordfaste steiner. Enkelte steder kan man se dyrkningsterrasser med ryddet stein i nedkant. Det ser ut til at hele dyrkningsmiljøer med rydningsrøyser, dyrkningsflater og åkerterrasser er bevart. Langs en bekk i området er det mulige små tufter. Det går en skogsveg gjennom området. Denne har kuttet en røys, mens den går til dels over en annen røys.

Steinalderlokalitet i utmark. Lokalitetsflaten avgrenses i stor grad logisk ved at den ligger på det flateste stedet i området; en flate som også har tilgang til en naturhavn. Lokalitetens utstrekning er i tillegg avgrenset ved flere negative prøvestikk i til dels slakt skrånende, dels noe mer småkupert terreng mot V, N og S-SV, og til en viss grad mot SØ. Mot Ø-NØ er deler av lokalitetsflaten trolig skadet av grusvei. Nedfor grusveien ligger den tenkte naturhavnen. Bortenfor de områdene som er prøvestukket er terrenget stort sett til dels bratt skrånende og mer ulendt. Dette gjelder særlig mot nord og vest der terrenget stuper relativt bratt nedover mot jordene nedenfor.

Hus og navn som Vesetra på ØK kart. Förutom två stående hus omfattar området sju husgrunder, ett 40-tal röjningsrösen och två brunnar fördelat på två kärnområden, ett i norr och ett i söder. De båda kärnområdena är åtskilda av ett mellanliggande fuktigt markområde, men intrycket av två enheter förstärks genom placeringen av tre förhistoriska gravar, två i den norra delen och en i den södra (ID143045, ID143088). En husgrund i den norra delen har daterats till medeltid (Ua-40449 731±30BP, 1266-1294 AD med 1 sigma) medan den fossila åkermarken har skapats över lång tid. Från små, runda röjningsrösen (2-3 m i diameter och 0,2-0,3 m höga) av äldre karaktär till oregelbundna och meterhöga ¿stendumpar¿ (Pettersson 2011). I nordøst løper et hulveifar østover og nordover ut fra stølsområdet. Mellom Veseter. To områder. I bruk til 1890-99 (TG). Vesetra. På kart men nedlagd 1890-1900, 250 meter N for Orebergvannet, 182 moh på Ve 5/1 (Dokpro). Mellomvestulen, Nordigardsetra, Wingestulen og Nordvesetra. Omtalt 1723 (Dahle).

Steinalderlokalitet i dyrka mark, men med deler av lokalitetsflate tilsynelatende intakt. Det ble påvist funn både i matjord og i gråbrun sandgrus under matjord. Dette innebærer at deler av lokalitetsflaten er pløyd bort og at artefakter funnet i matjord ligger i sekundært leie, mens funnene i sandgrusen under matjordslaget indikerer at deler av opprinnelig funnførende undergrunn/lokalitetsflate er bevart. Mot øst er lokaliteten avgrenset av to negative prøvestikk. Basert på en vurdering av lokale terrengforhold er det sannsynlig at opprinnelig lokalitetsflate har strukket seg et stykke utover både i nordlig, vestlig og ikke minst sørlig retning (altså mot eksisterende hus på gnr/bnr 73/34) i forhold til de to positive prøvestikkene.

Diameter: 7. Høyde: 1. Type: Rundrøys. Røysa fremstår som en forhøyning i terrenget på haugen. Under et tynt torvlag ligger en markant steinansamling på berg. Medium store stein (ca 15-30 cm i største utstrekning), noe luft mellom flere av steinene. I området rundt røysa er det hovedsakelig torv rett på berg. Mål: ca 7x7m, ca 1 m høy på sørsiden, lavere mot nord. Ujevn høyde kan evt. være indikasjon på skade/plyndring.

Område rundt Domkirken, hvor det er funnet mange graver/beinmateriale i forbindelse med graving.
Eldste opplysning om en kirke på Prostneset på (gnr. 119) Tromsø prestegård er i Soga om Håkon Håkonsson (kap. 333): ”Han let byggje ei kyrkje nord i Troms og kristna heile den kyrkjesokna”. Dette utsagnet bør ikke oppfattes for bokstavlig, og trolig henspeiler det på en kristning av samene i de indre strøk (Bratrein 1970:72). Kirken ble i 1308 av paven akseptert som ett av de 14 kongelige kapeller underlagt prosten ved Apostelkirken i Bergen (DN I:113, 114). Nannestad beskrev kirken i 1750 som ”en nedrig Træ-Bygning” med takrytter, mens ”Kirkegaarden [er] meget vel indhegnet, dog uden Porte”. En blyantskisse fra 1854 viser kirke med gravplass omkring, inne i øvrig bybebyggelse.

ØNØ for hus vid Søndre Veseterstulen på ØK kart. I området finns sju husgrunder, fyra tveksamma och tre efterreformatoriska, ett tiotal röjningsrösen (vanligen 2-3 m i diameter och 0,2 m höga av 0,2-0,4 m stora stenar) samt antydningar till åkerhak och terrassbildningar. En röjningsfas i en svagt markerad åkerterrass har daterats till folkvandringstid (Ua-4051 1536±30BP och Ua-40452 1532±30BP ger 430-600 AD med 1 sigma) medan ett lager i en grop (möjlig konstruktion) har daterats till tidig medeltid (Ua-40450 919±30BP, 1020-1190AD med 1 sigma) (Pettersson 2011). Søndre Veseter. Tufter etter bu og fjøs. REF: Sandeboka (TG). Også kalt Vesetervollen. Omtalt 1723. Bjølow-hytta og tufter etter 3 buer og to fjøs. Rydningsrøyser og reindannelseer (Dahle).