I et bratt stup ved foten av åssiden er det spor etter bergverksdrift. 3 steder sees det tydelige utsprengte ganger i fjellet fra ca 1-6m opp fra fjellsiden, N for disse er det 2 grunne uthulninger. Gangenes åpning har en d som varierer fra 0,5-1,5m, dybde kan ikke avgjøres, men i flere av dem iallfall mer enn 5m. I samme høydedrag, men lenger i N er en annen gruvegang.

Vei fra Vestre Sunde ned mot Sundsvatnet. Fører fra gårdsbebyggelsen først som mulig hulvei over åkeren, men så langs heia som oppbygd vei. Fortsetter oppbygd mesteparten av veien ned mot Sundsvatnet hvor den ender ved en odde som ligger under dagens høyest regulerte vannstand. Her er det smalt over til Sunde, og har trolig vært ferge med flatpram. Langs odden er det flere spor etter steder å legge til med flatpram.
Kontrollregistrert 07.07.2021
Eldre Beskrivelse:
Hôlveg. Der var privat ferjing over Sundsvannssundet.

Beskrivelse fra lokalitet:
Et stykke inne på et platå bevokst med furuskog, ligger: Rundrøys, delvis uklart markert. Oppbygd av bruddstein opp til mannsløft. Noe avflatet på toppen, men intet krater. Røysen er overgrodd av lyngvekster. D 7m, h i SØ 0,5m. 160m VNV for denne ligger 427.408 R03. Påvist av Torgeir Strand, Kolkjenn, Gjerpen, 3700 Skien.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
Diameter: 8 Høyde: 0,5 Type: Rundrøys ;

Rideveg, i bruk som presteveg frå katolsk tid til 1760, i allmenn bruk til 1950-åra og noko i bruk til 1993, merka som turløype. Han kryssar kommunebytet ved Torshedder (Stivleknutheddaren), går framom Kjeddingkjepten (eit varp), går nedfor ei kleiv til ei løeslåtte som heitte "Hòve a Lars", går vidare om ei løeslåtte som heitte Tyskland (mellom Rumpetjødn og Heiestøl) og kjem ned til nydyrkingsfeltet Bø like før Årli. Vegen ber preg av ein hôlveg og blir au kalla Nordmannsvegen. Ein nordmann var ein som kom frå vest (det var på Vestlandet dei opphavlege nordmennene budde); dette smitta over på omtalen av himmelretninga så at dei omtalte alt frå sant vest til sant nord som "nord".

I spredt furuskog på svaberg, i kanten av platået: Røys, uklart markert. Utrast i SV-kant, utrotet i toppen. Noen små busker vokser i Ø-kant. L NV-SØ 6m, br NØ-SV (utrast i SV) 4m, h 0,5m. Påvist av Torgeir Strand, Gjerpen.

1964: 1. Bautastein, en gneishelle, står på et område der matjorden er fjernet og det er fare for at den blir fjernet ved utvidelse av sandtaket. Bautasteinen står med den bredeste siden vendt N-S og smaleste Ø-V. Mål: H 2m, br ved roten 0,9m, ved toppen 0,5m, tykkelse 0,10m. Ca 20m SØ for 1 og på S-siden av Ø-V-gående vei over grustaket: 2. Bautastein. Ble ikke gjenfunnet. Synes å være gått i grustaket. Den hadde tidligere ligget under en haug med matjord, men var ved besøket i juli gravd frem av formann Gunnar Johnsen som hadde oppsyn med sandtaket. Denne bautaen er som nr 1 en gneishelle og har ifølge ØO raget 1m over bakken og stått på en liten forhøyning som var helt borte. Den helte med bredsiden N-over. Opprinnelig har den vel som nr 1 stått med bredsidene N-S-orientert. Steinen kan være noe forskjøvet ved buldozerarbeid, men trolig ikke mye. Johnsen hadde fjernet såpass mye jordmasse så målene var: H 1,4m, br ca 0,8m, tykkelse 0,10m. Jordmassene på steinens sørside ble gravet (se under funnref.) og bautasteiens totale lengde ble målt til 1,85 m. Den smalner mot bunnen, der den er 0,45 m bred. Steinen ble, ved hjelp av Saugbtuksforeningens kranbiler, flyttet til side og plassert 15 m øst for bauta 1, på samme side som veien (se under "historikk") gjennom grustaket. 1981: Ved befaring viste det seg at en av bautasteinene (nr.1) hadde rast ut i grustaket og lå ned mot bunnen delvis dekket av sandmasser. Det er ingen tvil om at Saugbruksforeningens uttak av grus på Veden har forårsaket dette. Den andre bautasteinen (nr. 2) står ca. 4 m fra sandkanten og står i fare for å rase ut. Planer om at området ville være sted for videre sanduttak ble kjent. 1982: Befaring i området viste at den utraste bautsteinen (nr.2) ytterligere tildekket av løsmasser. Den lå ca. 10 m nede i skråningen og bare en flatside var synlig. Vurderingen var da at steinene bør dras opp fra bunnen og plasseres et annet sted. 1983: Notat i topografisk arkiv (uten navn) viser til en befaring i området 28.06.1983. Det ble da konstantert at den utraste bautasteinen hadde blitt transportert opp til toppen av sandtaket og reist der, noe bortenfor den andre steinen (nr.1).

Ridevegen var postveg 1653-1834 og fulgte sannsynligvis en eldre rideveg.

På en åkerholme: Rundhaug. Markering bare i S. Består av jord og stein. En lysløype krysser V-delen i retning N-S. I N går haugen i ett med kollen den ligger på. Ø-delen er trolig urørt, her sees en del mellomstor bruddstein. Toppen synes planert. Bevokst med rognebusker langs kanten. Ellers prydbusker og gress. D 10m, h fra Ø 1m, ellers 0,5m.

De første 120 meter av vegen fra Rosfjord side er ødelagt av traktoraktiviteter med KVS skolelelver i siste årene. Resten av vegen er godt bevart.
Ghattas Sayej var på befaring sammen med Læreren og elevene fra KVS skole den 8. oktober 2013 og forklarte verneverdi av veien.

På S-del av kollens topplatå før dette faller bratt av mot N: Rundhaug. Noe uklart markert, gressbevokst. Krater i midten, d 2m, dybde 0,5m. En del eik vokser rundt haugen. D 9m, h 0,5-1m.