Strekningen Holmetjønnlægret - Kongsbergsetra

Sideslep Ustetind - Dagali

Sideslep Halne - Ossjøen

Beskrivelse fra lokalitet:
Bosetningslokalitet med hus: På samme platå som bosetning/aktivitetsområdet. (ID 108376). Strukturer bestod av 2 pløuespor, 6 stolpehull, 6 kullflekker og en vegg - grøft. Det kan ikke sees noe system for kullflekkene og 2 av stolpehullene. Pløyesporene er parallelle, og begge skjæres av en moderne grøft. Det samme gjør flere kullflekker. Lengst N i sjakta kommer vegg - grøften ut av profilen i SØ og danner et åpent kvadrat (med avrundede hjørner) inn i profilveggen. Kvadratet er 7 meter bredt og stikker 3,2 meter ut av profilen. Vegg - grøften er 26 cm bred og 6 cm dyp. Innenfor denne veggen ligger to stolpehull, hvilket skulle tilsvare det første stopeparet i et treskipet hus eller to (av fire) stolper i et kvadratisk hus. 2 stolpehull ligger på utsiden av veggen og kan ha tilknytning til husstrukturen. Dersom dette er enden på et treskipet hus, er det sannsynligvis fra bronsealderen. Dersom det er et kvadratisk hus med fire stolper kan det være fra neolitkum eller yngre. Husstrukturen og de øvrige strukturene ligger 13 - 14 meter over havet. Dette muliggjør dateringer tilbake til neolitikum. For denne lokaliteten, i likhet med bosetning/aktivitetsområdet (108376), er det sannsynlig med en tidfesting til sen - neolitikum eller bronsealder. De to lokalitetene kan således ha vært i bruk i samme periode, og kan være spor etter en og samme bruksfase. Stolpehullene varierer svært i størrelse fra 25 - 60 cm. To stolpehull ved huset ble snittet hvilket viste at disse var utdratt i toppen. Begge hadde oval bunn og gikk ca. 8 cm ned i det underliggende laget. Strukturene inn mot bosetning/aktivitetsområdet er forstyrret av flere moderne grøfter. Lokalitetens avgrensing er satt inn mot aktivitet/bosetningslokaliteten da disse nærmest overlapper hverandre. Avgrensing mot Sv er statt til den funntomme sjakt E, da vi ikke kjenner husets utstrekning.
Beskrivelse fra Enkeltminne:
T-18939 frå F-12 - veggveite

Flintlokalitet: De 6 funnførende prøvestikkene lå mellom 9 og 13 meter over havet. Her ble det gjort 15 funn, hvorav 7 ble funnet i matjord, 8 ble funnet i grus, og 3 av disse var vannrullet. 6 funn er flintavslag, etter er en knoll og ett funn er fragment av ei smalflekke (9 millimeter bred) med to rygger. Flekkens bredde grenser mot mikroflekke, men mangler den parallelitet i linjene som kjennetegner den typisk sen - mesolitiske. Materialet og beliggenhet i forhold til strandlinjen kan tyde i retning av datering til mesolitikum. Her er også høgkvalitetsflint frå seinsteinbrukande tid (t.d. frå P70). I 3 stikk var fossilt dyrkningslag bevart. . Lokaliteten er avgrenset ut fra funnførende prøvestikk, hvilket gir en romlig grense rundt prøvestikk der funn er gjort i grus. Prøvestikking og sjakting

Lokalitet bestående av tre røyser. Røysene fremstår som sirkulære forhøyninger med relativt klar avgrensning. Beliggenheten i landskapet tilsier at det trolig er gravrøyser.

Fornminne: Kullgrop, har ikke voller og er kvadratisk i bunnen. Diameter er 4 m, dybde er 0,5 m. Det var rikelig med trekull i jordboret. Det står to graner i kanen av gropa. Ved registreringen var gropa fylt med vann.

Steinalderbuplass med med kulturlag (revidert tolking i 2022 på bakgrunn av prøvestikkskjema og rapport fra 2006) med ei datering til mellomneolitikum basert på kullprøve frå det mest funntette området i prøvestikk TEL27 (lag 3 Tel 27). Kulturlaget er påvist i prøvestikk lengst sør i på lokaliteten, og varierar mellom 5-10cm i tjukkelse.
Funn frå lokaliteten har museumsnr. B17513 og inneheld mellom anna:
3 stiklar av flint. 1 skrapar av flint. 1 skraparfragment av flint. 3 retusjerte avslag av flint. 3 retusjerte avslag av flint.1 bipolar kjerne av flint. 2 bipolare kjernefragment av flint.
1 smalflekkefragment av bergkrystall.1 slipeplatefragment av sandstein.
38 avslag, 35 av flint, 2 av kvarts og 1 av bergkrystall.

Mot toppen av bakken - bakkekanten rett vest av tunet på bnr 1 - ligg med vidt utsyn eit område med ei rekke strukturar - på båe sider av steingarden. 2 dateringar til førromersk jarnalder. påvist i 2006. Seinare betre avgrensa mot nord. (Nygård 2008?).
LOKALITETEN UTVIDET MOT SØR-ØST ETTER REGISTRERINGER i 2020
Lokaliteten ble først påvist i 2006 (Linge, 2006). Det ble da påvist kokegroper, dyrkingslag og bosetningsspor. To dateringsprøver indikerte at lokaliteten var i bruk i førromersk jernalder. I 2008 ble lokaliteten bedre avgrenset mot nord (Nygård, 2008).
Under registreringsarbeidet i 2020 ble det åpnet opp sjakter øst for lokaliteten, på dyrkamark tilhørende gbnr. 59/1, mellom gårdstunet og et område med berg i dagen. Fire sjakter var positive, og det ble påvist en rekke strukturer, blant annet stolpehull (29) og kokegroper (5), områder med dyrkingslag (stedvis trefaset) og ardspor, groper (7), og staurhull (2). Disse funnene resulterte i at lokaliteten ble utvidet mot øst.
Det ble også samlet inn gjenstandsfunn fra lokaliteten. En bit keramikk ble funnet i dyrkingslag, i sjakteprofil. I tillegg ble det funnet tre flint i en av sjaktene.
Etter utvidelsen i 2020 omfatter lokaliteten et areal på om lag 9575m2.
Mot øst er lokaliteten avgrenset av negative sjakter. Mot nord avgrenses lokaliteten naturlig av en bergknaus med stedvis berg i dagen, samt en negativ sjakt som kun inneholdt grunnfjell. Mot sør er avgrensningen satt til planområdet. I enkelte av sjaktene avtok funnene mot sør, mens funnfordelingen i andre antyder at lokaliteten kan strekke seg videre mot gårdstunet. Mot nordvest har vi ikke gjort endringer på lokalitetens avgrensning.
Det er vidt utsyn mot nordvest og sørøst, samtidig som at lokaliteten er skjermet mot nord av en bergknaus.
Stratigrafien innenfor lokaliteten er varierende, med stedvis tykke dyrkingslag, og stedvis et tynt matjordslag før en kommer ned på rødbrun kompakt grus (morenemasser). Nord for bygningene på gårdstunet er terrenget flatt, og her var stratigrafien 30-35cm matjord før en kom ned på kompakte minerogene masser – og det var i disse de fleste av bosetningssporene (stolpehull og kokegroper) ble påtruffet. Mot øst-sørøst og mot nordvest tiltar helningsgraden, nedover i begge retninger, og i disse områdene, på begge sider av bosetningssporene, ble det påvist tykke, flerfasede dyrkingslag, og strukturer under disse.
Det er også verdt å bemerke at det i område rundt dagens gårdstun på 59/1 på Veibust, sør for lokaliteten, har stått ett klyngetun frem til utskiftningen. Opplysninger fra lokale tilsier også at dette området, rundt klyngetunet, skal ha blitt truffet av bomber under krigen. Det er også interessant at områdene med tykke dyrkingslag samsvarer godt med områder markert som dyrkamark på utskiftningskart over området, datert 1861.
I forbindelse med registreringen i 2020 ble det hentet ut flere kullprøver fra lokaliteten.
Det foreligger tre nye dateringer, som indikerer aktivitet i vikingtid og i førromersk jernalder.
KP11 2020 EK (BETA: 577914): Kullprøve hentet ut fra kokegrop. 41 kullbiter ble treartsbestemt. Av disse var 37 bjørk (Betula), 2 selje, vier/osp (Salix/Populus) og 2 furu (Pinus). C14-analyse på forkullet bjørk (Betula) gav datering til vikingtid: 1060 +/- 30 BP.
KP14 2020 EK (BETA: 577911): Kullprøve hentet ut fra dyrkingslag i sjakteprofil. 40 kullbiter ble treartsbestemt. Av disse var 29 bjørk (Betula) og 11 furu (Pinus). C14-analyse på forkullet bjørk (Betula) gav datering til vikingtid: 1140 +/- 30 BP.
KP16 2020 EK (BETA: 577909): Kullprøve hentet ut fra stolpehull. 22 kullbiter ble treartsbestemt. Av disse var 4 bjørk (Betula) og 18 furu (Pinus). C14-analyse på forkullet bjørk (Betula) gav datering til førromersk jernalder: 2390 +/- 30 BP.
Lokaliteten virker å være forholdsvis godt bevart. Det har foregått landbruksaktivitet på området, og det er gravd flere veiter i nærheten.

Det er påvist 51 strukturar på Store Standal.Alle er påvist i sjaktene på den nedre flata i planområdet. Den klart mest fremtredende typen struktur er kokegropene, som vi har 24 av i talet, og som er spreidd over størstedelen av det funnførende området. Elles dreier det seg om strukturar som vi ikkje umiddelbart kan feste funksjonelle forklaringar til, som ulike typar groper og grøfter. I minst eit tilfelle har vi mistanke om at vi har avdekka toppen av ei flatmarksgrav. Det har tidlegare stått gravrøyser aust i planområdet. Det er IKKJE påvist direkte spor av husanlegg som stolpehol osv. Vi var merksame på om slike spor kunne finnast i sjaktene ved den avsluttande fasen av registreringa. Mellom anna snitta vi fleire av dei mindre kolkonsentrasjonane og nedgravingane, men kom ikkje i noko tilfelle over nedgravingar som kunne minne om stolpehol. Vi kan sjølvsagt ikkje utelukke at det ligg spor av husanlegg mellom sjaktene, men ei kanskje meir truleg forklaring er at husa har lagt ein annan stad. Ein må ha på minnet at rasfaren i Standalbygda kan ha spela ei viss rolle for kor ein har lagt hus. På utskiftingskartet (datert 1887 og 1853) er husa plassert langs ein aust- vest akse om lagt midt i dalbotnen. Dette er om lag identisk med korleis husa er plassert på staden i dag. Ein har altså ikkje hatt noko omfattande omlokalisering av tunområda til kvart einskild bruk etter utskiftinga. Det er også etter måten omfattande spor som kan knytast til førhistorisk jordbruk. Førhistoriske dyrkingslag er påvist i 12 av sjaktene, og ved å samanhalde opplysningane frå desse sjaktene danner det seg eit bilete av utbreiinga av dyrkingslag i plan. I seks av desse sjaktene er det også bevart ardspor i undergrunnen under dyrkingslaget. Funna ligg på fleire nivå isolert av masse frå ras ol.